EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kære, ædle læser,
jeg må lykønske det nye hertugpar af Hastings.
Jeg ønsker dem held og lykke og styrke, mens de tager hul på
den mest berusende tid for et ungt par.
Jeg mener selvfølgelig hvedebrødsdagene.
Er der noget mere romantisk?
-At trække sig tilbage sammen… -Godmorgen.
…og endelig være fri for opmærksomheden.
Velkommen til Clyvedon, Deres Nåde.
Det er længe siden, vi har haft den glæde at se Dem,
men De vil nok finde alt i orden.
Givetvis, mrs. Colson, Jeg håber, alt er vel.
Må jeg præsentere hertuginden af Hastings?
Jeg ser frem til at lære Dem at kende.
Tak, Deres Nåde.
Jeg har forberedt alt for Dem begge.
Først et let måltid på terrassen.
Derefter viser jeg Dem alle mine forbedringer. Så…
Det lyder fornøjeligt, men det må desværre vente.
Jeg har mine egne planer med min brud.
Du skal se soveværelset.
Dit eller mit?
Tror du, vi skal have hver vores værelse?
Det tror jeg ikke.
-Stop! De ser det! Hvad vil de tænke? -Betyder det noget?
Selv om denne skribent og andre fra overklassen
bestemt vil savne det mest omtalte par
i London,
kan vi måske finde trøst
ved udsigten til, at hertugparret vender tilbage med en overraskelse.
Hvad mon Daphne laver lige nu?
Hun har sikkert mange nye pligter som hertuginde,
ting, du burde lære inden din debut.
At smiske og ignorere, når en dansepartner træder mig over tæerne?
-Eloise! -Jeg kan ikke. Jeg vil bare dumme mig.
Hvis du gav takt og tone samme bevågenhed som din dagbog, ville det nok hjælpe.
Og som forberedelse på din sæson bør dine hjemmekjoler være længere.
Jeg har ikke tid til modisten. Jeg har travlt.
Dronningen har bedt mig afsløre Whistledown.
Jeg skal vel ikke fornærme dronningen?
Deres opmærksomhed, tak.
Jeg har en kort men vigtig meddelelse.
Jeg har gode nyheder.
Jeg har friet til miss Marina Thompson, og hun har sagt ja.
Tillykke!
Bravo, hr.!
Vidste du det?
Folk kigger, min ven. Lykønsk det glade par.
Du kender hende knap. Hvad tænkte du på?
At du ville sige sådan, og at jeg ikke gad høre på det.
Finder du det sjovt? Mor var ude af sig selv.
Mor virkede da glad. Hun lykønskede os.
Har du kompromitteret den unge dame?
-Nej! Jeg er en gentleman. -Hvorfor vil du så…
Hvorfor gifter folk sig? Af kærlighed, selvfølgelig.
Jeg ved, du er ret grøn, og det er min skyld.
Jeg burde have taget dig med på bordel.
Hvis du vil have dyppet vægen…
Du er virkelig styg!
Når man ikke får løbet hornene af sig, frier man til den første og den bedste.
Stop så!
Du fornærmer mig og min tilkommende.
Det er ikke min eller Marinas fejl, at du ikke forstår hengivenhed.
-Du er stadig et barn. -Jeg er ældre end Daphne.
-Hun er gift. -Det er noget andet.
-Det kan jeg ikke se. -Du er umoden!
Hvis jeg gjorde mor ilde til mode i dag, beklager jeg.
Jeg taler med hende.
Men jeg behøver ikke din tilladelse for at gifte mig med miss Thompson…
…men jeg vil gerne have din velsignelse.
Så må jeg skuffe dig.
Det har du gjort. På flere måder.
Nu ved jeg vist,
hvorfor alle overklassemødre holder deres døtre hen i uvidenhed om visse…
…adspredelser.
Gør du?
Hvis de fortalte os, hvordan det var,
hvordan skulle vi så få lavet andet?
Jeg må gå.
Som hertuginde her må jeg lære, hvordan landet ligger.
Du er hertuginde over alt det her.
Jeg ser frem til at udforske det landområde nærmere…
…senere.
Simon!
Du fandt hertugdømmet skræmmende.
Hvorfor ikke styre det fra dette lokale? Det finder du nok mere stimulerende.
Utvivlsomt. Men mrs. Colson vil nok surmule, hvis jeg ikke vil vises rundt.
Lad hende surmule.
Det vil jeg ikke.
Mor lærte mig, at en frue er afhængig af sin husholderske.
Jeg må gøre et godt indtryk.
Ellers får vi problemer her i huset.
Jamen så god fornøjelse.
-Deres Nåde. -Deres Nåde.
Jeg har gjort arbejdsværelset klar, Deres Nåde.
Jeffries, det er mine hvedebrødsdage.
Godsforvalteren har efterladt rod i papirerne.
Jeg kan ikke finde hoved eller hale i regnskaberne,
og flere fæstebønder ønsker foretræde for Deres Nåde.
Meget vel! Hvis jeg er nødt til det.
Slottet blev opført i 1706 til admiral Thomas,
en gave fra Hendes Majestæt Dronning Anne…
For hans militære sejre over franskmændene, mener jer.
Min lillesøster Hyacinth er optaget af historie.
Udmærket, Deres Nåde. Her er opholdsstuen,
hvor den tidligere hertuginde drak te med gæster.
Min mor foreslog, jeg skulle invitere præsten først.
-Hun har nok ret. -Naturligvis, Deres Nåde.
Jeg ser frem til at afholde bal. Men det er nok klogest at vente,
til Londonsæsonen er forbi, ikke sandt?
Javel, Deres Nåde.
Og jeg vil gøre dette lokale i stand først.
Vil De lave om?
Meget vel, Deres Nåde.
Der er marked i landsbyen i denne uge. Jeg tilbød Deres protektion.
Meget betænksomt, mrs. Colson.
Vi kan give folkene fri, så de kan deltage.
Der er meget at lave,
nu da hertugen og De selv bor her.
Så meget desto mere grund til at give dem et pusterum.
Er det…
Den tidligere hertuginde. Ja.
-Hun var smuk. -Og betænksom.
Yderst anstændig.
En perfekt hertuginde.
Og her er barnekammeret.
Deres Nåde?
Det er yndigt.
Skal vi gå videre? Der må være meget mere at se.
Ja, Naturligvis. Lad mig vise Dem haven.
Undskyld. Jeg…
Venter vi kongeligt besøg?
Undskyld, men den afdøde hertug foretrak formel borddækning.
-Men hvis De foretrækker… -Nej. Pyt med det.
Mrs. Colsons rundvisning var enestående. Især haveanlægget er dejligt.
Dets skønhed imponerede mig.
Er der noget galt?
Du er så langt væk.
Det kan der let laves om på.
Det er ingen ulejlighed.
Sådan. Meget bedre, ikke?
Jeg vil gerne istandsætte nogle rum, men jeg vil først spørge dig.
Jeg vil ikke ændre noget, du holder særligt af.
Så kan du ændre det hele. Endelig!
Lav ikke sjov. Du må have gode minder
eller nogen følelsesmæssig tilknytning.
Det var trods alt dit hjem i mange år.
Gør, som du vil.
Tapetser stuen med lyserød tyl. Jeg vil elske det.
Du behøver ikke at klæde dig så formelt.
Kan du bifalde dette?
Absolut.
Deres Nåde, skal vi…
…gå ovenpå?
Jeg har en bedre idé.
-Hvor skal vi hen? -Ud.
Kan du lide det?
Sig, hvad du vil have.
Jeg vil have…
…dig.
Hvad er der?
Gør det ondt? Når du…
Nej.
Det føles som for dig. Fuldstændig vidunderligt.
Vent! Kom her.
-Hvad vil folkene tro? -Betyder det noget?
Undskyld.
Vores aktiviteter er ret energiske.
Jeg anede ikke, det var muligt.
Jeg troede, at hans manglende fysiske evne til at få børn ville forhindre ham i…
At forårsage så filtrede knuder?
Ja.
Jeg er glad for, jeg tog fejl.
-…ved han. -Dit hårbånd? Tog du hårbåndet?
-Jeg ved ikke, hvad du mener. -Jeg så det.
-Hvad har du i lommen? -Han gør det altid.
-Aflever det. -Gregory, hold op!
Godmorgen.
Godmorgen, bror.
-Din forlovelse omtales i Whistledown! -Hyacinth!
Hvad? Det gør den.
-Nå. Alle går. -Ja.
Jeg har undskyldt.
I det mindste hørte jeg det før lady Whistledown.
Jeg har bejlet til miss Thompson hele sæsonen.
Måske bemærkede du kun Daphne.
Jeg vidste, du flirtede med hende, men du flirter med så mange.
Det har aldrig været alvorligt.
-Før nu. -Det hele går så stærkt.
Jeg har vist aldrig før set dig så alvorsfuld.
Ingen tager mig alvorligt, kun Marina.
Jeg var ikke forberedt på, at endnu en ville flyve fra reden.
Frygt ikke, mor. Du vil stadig have hænderne fulde.
Især med Eloise.
Held og lykke.
Vil Colin præsentere os for sine venner?
-Nogle af dem er flotte. -Det vil han.
Jeg er vis på, lykken for os alle vil vende.
Især for Colin.
-Du er rigtig fin i dag, Penelope. -Hån mig ikke.
Det gør mig ondt, at du tror, komplimenter er en hån.
Og hav ikke ondt af mig.
Jeg har ikke ondt af dig. Jeg respekterer dig.
Du har været en sand ven, siden jeg kom hertil,
og jeg har brug for dit venskab.
Du mener, at jeg holder mund?
Du tænker så dårligt om mig, det er rædsomt.
Jeg havde aldrig klaret dette rod
uden din venlighed. Sig ikke, du fortryder den.
Jeg vil aldrig skandalisere dig eller familien,
men jeg bifalder ikke dine handlinger.
Jeg ønsker at have dig som ven.
Kan du ikke være lidt glad på mine vegne?
Marina? Vi skal til modisten. Vi må sørge for brudeudstyr.
Hvor er hun heldig.
En helt ny garderobe og en flot mand.
De to får et meget smukt barn.
Han er ikke faren, din dumrian.
Det havde jeg rent glemt.
Le ikke ad ham. Hun gør ham allerede til grin.
Du er ikke sjov længere.
Har jeg været det?
Kan du se? Du bliver smuk med opsat hår i næste sæson.
Jeg vil ligne de andre, men mindre yndefuld og mere hidsig.
Lady Bridgerton. Miss Eloise.
Jeg forstår, vi skal lave lange skørter?
Lige præcis.
Lady Bridgerton. Der er De.
Lady Featherington. Miss Thompson.
-Dejligt at møde Dem, lady Bridgerton. -Sig Violet. Jeg insisterer.
Er det ikke pragtfuldt,
at vores familier bliver forenet til evig tid?
Jo, det er sandelig noget.
Kom på besøg i morgen aften, De, kære Colin og viscounten.
-Vi har meget at fejre. -Jeg skal spørge viscounten.
Perfekt. Jeg må stjæle madame Delacroix et øjeblik.
De må undskylde, lady Featherington,
men først må vi tale om Deres konto.
-Jeg fortalte Deres pige, at Deres kredit… -Jeg må stoppe Dem.
Vores regninger bliver betalt,
når De har den kommende mrs. Bridgertons kjole og øvrigt brudeudstyr færdigt.
Det går desværre ikke.
Måske kan De finde en skrædder, i den anden ende af byen. Oui?
Madame Delacroix, De har en særegen accent.
Jeg har aldrig spurgt, hvor i Frankrig De kommer fra.
Min mor var fransk, ser De,
og mig narrer De ikke.
De andre fine fruer skulle nødig opdage, at De er blevet narret.
Jeg tror, madame Delacroix er mere lydhør
overfor vores ønsker nu. Très bon?
Très bon.
Hvad får vinderen?
En slagtning, selvfølgelig.
Da hertugen har givet mig den ære
at åbne vores marked med denne dyst,
har jeg efter moden overvejelse besluttet…
…at de tre grise er lige gode.
Derfor dekreterer jeg, at ingen af grisene skal slagtes.
De ser fine ud.
Se nu der.
De er pragtfulde. Vi bør bestille nogle.
Rækker Deres protektorat udover tærter?
Gårdens høst har været ringe, og med den tredoblede leje
kniber det at få råd til mad.
Tredoblet leje? Det har godsforvalteren fortiet.
Han har ikke vist sig siden Deres fars død, må Hans Nåde hvile i fred.
Han sørgede for sine fæstebønder i modsætning til andre.
Så er det godt, vi er vendt hjem til Clyvedon.
Vi kan sikkert finde en løsning på problemerne.
Tak, fordi De fortalte os om dem.
Deres Nåde.
Så, så, lille ven. Du skal ikke græde.
Alt er godt.
Du har gode lunger. De kan høre dig i London.
Eller i Frankrig.
Du godeste. Jeg undskylder, Deres Nåde.
Lille Ada har opdaget sin stemme,
og hun bruger den ofte og så højt som muligt.
Nej, bliv stående.
De skal ikke neje i Deres tilstand.
Det var hyggeligt at møde Dem.
Ada.
Deres Nåde.
Hvad kan vi gøre ved bøndernes leje? Noget må vi kunne gøre.
Jeg anede ikke, mit fravær ville få sådanne følger.
-Daphne… -Jeg håber…
Sig frem.
Jeg ville bare sige,
at jeg håber, det ikke smertede dig at se mig med de børn.
Smertede mig?
Daphne, jeg tænkte kun på dig.
Det er pudsigt,
når jeg er sammen med børn,
glemmer jeg mine problemer. Der er så nemme at være sammen med.
Du har taget på dem.
Mine yngre søskende. Alle skarnsunger.
Min talrige familie vil bidrage med noget i fremtiden.
Med tiden gifter de sig alle og får børn,
og vi får en overflod af skrigende småbørn i vores liv.
Du bliver en fremragende tante.
Jeg er glad for, du er tilfreds med vores ægteskab.
Bare os to.
Her er alt, jeg ønsker mig.
Hvordan fik jeg det held?
Det ved jeg ikke.
Drej rundt.
I profil.
Vrid.
Udmærket. De har gjort det godt, miss Thompson.
I aften drøfter jeg et hurtigt bryllup.
Jeg … beklager meget,
men jeg finder planen mangelfuld.
At narre Colin er en ting, men at være nær hans mor
er noget andet.
Lady Bridgerton er kvik. Hun har fået otte børn.
Hun ved nok, når hun bliver ført bag lyset.
Hvad holdt du mest at af lave på landet?
Jeg holdt mest af at ride, Deres Nåde.
Du skal kalde mig Violet, husker du nok.
Miss Thompson er en velopdragen, ung dame, ikke sandt?
Har du været udenfor England?
Colin har næret ønske om at rejse rundt i verden.
Aldrig. Men nu er det også mit store ønske.
Jeg fornemmer en bryllupsrejse i udlandet.
-Hvad mener De, lord Bridgerton? -Jeg gisner helst ikke.
Ja, en bryllupsrejse til udlandet vil være det helt rigtige.
Mr. Bridgerton, De kan udnytte det gode vejr, vi har haft,
hvis De gifter dem snart.
Colin er stadig meget ung.
En langvarig forlovelse er fornuftig.
På trods af det fine vejr.
Mor, har jeg fortalt, miss Thompson er dygtig til at sy?
Hun gør mine søstre til skamme.
Det er bestemt ikke sandt.
Du har ikke set Daphnes broderier.
De ligner en slagmark.
Colin! Må jeg tale med dig?
Naturligvis.
Det … er et ømtåleligt emne.
Jeg vil helst ikke sige det, men du fortjener at vide det.
Har jeg noget i ansigtet?
Har det siddet der hele aftenen?
Undskyld. Gå videre.
Jeg har villet sige det siden forlovelsen, men vi var aldrig alene.
Gælder det Marina?
Hendes hjerte tilhører en anden.
Hvad?
Han hedder sir George Crane, ældste søn, en soldat.
De var naboer på landet.
Jeg beklager, men jeg har set deres kærestebreve.
Du skulle vide det, før det var for sent.
Du er altså sød.
Tror du, det generer mig, at hun holdt af en anden, før vi mødtes?
Jeg har trods alt flirtet med halvdelen af pigerne i London.
Du misforstår. Det var ikke bare en flirt.
Marina elsker ham stadigvæk.
Men hun gifter sig med mig. Pen, bare rolig.
Jeg ved, hvad jeg og Marina vil. Vi forstår hinanden.
Er festen rykket ud i gangen?
Det er pudsigt.
Jo længere væk jeg er fra det klaver, jo festligere er det.
Pen, din mor spørger efter dig.
Er der noget galt?
Er det min bror? Han var ubehagelig. Jeg undskylder.
Jeg holder det ikke ud. Min egen far vil ikke have mig.
Featheringtons vil bare af med mig.
Tåbeligt nok, troede jeg, at jeg kunne blive accepteret af din familie.
Men det nytter ikke. Selv din mor er bare høflig.
Det passer ikke, Marina.
Jeg er din familie nu.
Vi får vores egen familie, du og jeg.
Det er det eneste, jeg ønsker mig i hele verden.
Jeg ville ønske, vi kunne gifte os lige nu.
Så kunne vi være alene altid.
Jeg kunne blive i din favn.
-Hvad nu, hvis vi kunne? -Colin, hvad…
Skotland. Gretna Green.
Jeg ved, det er skørt,
men vi kan blive gift om få dage.
Vi skal bare nå grænsen.
Anthony ville selvfølgelig rase, når vi kom hjem, men det ville være for sent.
Vi ville være gift, være sammen.
Du hader tanken.
Jeg elsker den. Jeg elsker dig.
Giv mig en dag. Jeg arrangerer det hele.
-Nå, her er du. -Godmorgen, kære.
-Godsforvalterens regnskaber? -Jeg kunne ikke sove.
End ikke efter nattens udfoldelser?
Vil du bryde din faste med mig?
Beklager, elskede. Bonden havde ret.
Godset er blevet forsømt for længe.
Hvedeudbyttet er faldet, men ingen lader markerne afgræsse
eller finder en bedre afgrøde.
-Er det ikke forvalterens job? -De er mine folk. Ansvaret er mit.
Undskyld. Jeg har stirret på de tal hele morgenen.
Naturligvis.
Jeg har vist også en del at se til i dag.
Jeg vil besøge nogle af dine bønder.
Jeg kan tage nogle gavekurve med og…
Savner De det derhjemme?
Tror du, vi har nok til kurvene?
Det tror jeg.
Deres Nåde!
Hvad er det, De…
Jeg får nogen til at plukke dem.
En af køkkenpigerne eller gartneren. Kunne ingen hjælpe Dem?
De skal ikke ulejlige nogen, mrs. Colson, vi klarer det fint.
Vil De også selv samle honning fra staderne?
Det overstiger vist mine evner.
Hvis De siger, hvad De ønsker,
sørger jeg for at få ordnet det på den rigtige måde.
Det skal jeg huske.
Tak, mrs. Colson.
Min tro, hun afskyr mig.
Hun afskyr alle. Tænk ikke mere på det.
Goddag.
Vil De have en kurv? Der er…
En kurv fra Clyvedon?
En kurv fra Clyvedon? Der er…
Er der noget i vejen?
Min mor sagde, at den nye hertuginde burde komme med gaver.
Det er vist almindeligt.
Skulle jeg have haft en anden kjole på? Måske signalerer det, at jeg er snobbet.
Deres Nåde?
Vil De have en kurv fra Clyvedon? Der er brød og honning til børnene.
De er alt for venlig.
Jeg ville gerne tage en, hvis jeg kunne bære den hjem.
-Så følger vi Dem hjem. -Nej. Jeg mente…
Jeg insisterer.
Må jeg spørge Dem til råds om noget?
Ja da. Men jeg ved ikke, hvordan jeg skal kunne råde en hertuginde.
Jeg fornemmer, at jeg har fornærmet landsbyboerne.
Jeg ved, jeg er ny,
men hvad kan jeg have gjort galt så tidligt?
-Hvad er der? -Det var grisene.
De sagde, at alle tre grise vandt.
På markedet? Jeg mente, det var det bedste resultat for alle.
Ifølge traditionen må vinderen
levere svinekød til Clyvedon i et år.
Det bliver til mange grise.
Da De ikke kunne udpege en vinder,
fik ingen kontrakten eller indtægten, som følger med den.
Kort sagt afviste De dem.
Jeg vil straks råde bod på fejlen. Jeg vidste det ikke.
Hvor skulle De vide det fra?
Hvad foregår her?
-Simon? Er alt i orden? -Daphne. Ja.
-Jeg får kontor i østfløjen. -Fungerer arbejdsværelset ikke?
Pas på! Du må have mig undskyldt.
Deres Nåde.
Mrs. Colson. Har De tid et øjeblik?
Jeg ved, jeg har begået fejl.
Min mor lærte mig at lede en husholdning,
men ingen af os forestillede os
et så stort hus.
Jeg er meget taknemmelig for Deres hjælp.
Sandt at sige, tror jeg ikke, at hertugen føler sig tilpas på Clyvedon,
hvilket ikke skyldes Dem eller deres ansatte.
-Nej. Jeg forstår udmærket. -Gør De?
Den unge hr. Simon… Undskyld. Hans Nåde.
Hans barndom var ikke altid nem.
Efter min frues død
opholdt hertugen sig mest i London.
Voksede Simon op her alene?
Vi gjorde vores bedste i hans mors ånd.
Naturligvis.
Den afdøde hertug må have elsket sin kone højt,
siden hendes død tog så hårdt på ham.
Var ægteskabet ikke lykkeligt?
Det var anspændt.
Han ønskede en arving. Hun ønskede et barn.
Hun blev ved med at prøve på trods af lægernes advarsler.
Når hendes blødninger kom, skar det mig i hjertet.
Hun var heldig at have Dem.
Alle bebrejdede hende.
Hvad vidste de? Det er ikke altid kvinden, som er gold.
Sommetider er det mandens fejl.
Åh. Jeg siger mere, end jeg burde.
Nej, slet ikke, mrs. Colson.
Hvad ville De sige?
Jeg sagde til hertuginden, som min mor sagde til mig.
Svangerskab kræver et stærkt, spiredygtigt frø.
Og netop da hun blev velsignet med unge hr. Simon, mistede vi hende.
Har du ikke klædt om?
Jeg har sagt, vi skal til middag hos lady Gartside.
Undskyld, mama. Jeg er dårlig.
Jeg burde tvinge dig med, så du kunne hoste og sprutte.
Det har lady Gartside fortjent.
Hun har undladt at invitere mig til middag,
og ikke en dag efter miss Thompsons forlovelse
kommer alle krybende.
Hav en god aften, mama.
Penelope, hvad er det du…
-Hvor vover du! -Se.
Se på sir Georges seneste underskrift
og her fra for flere måneder siden.
-Hvad med den? -De er ikke ens.
Hældningen er helt forkert.
-Jeg er træt, jeg har ikke… -Det her.
Det lå i skuffen bagest i mors skrivebord.
Hun eller mrs. Varley øvede sig på Georges underskrift,
men den blev ikke perfekt.
Det sidste brev, hvor han knuste dit hjerte…
…det var et falsum, Marina.
George skrev det ikke. Han har aldrig fornægtet sin kærlighed eller sit barn.
-Måske. -Marina…
-Selv hvis du har ret… -Du kan ikke nægte…
Men George har stadig ikke svaret på mine breve.
Han har svigtet mig, mens Colin har taget mig til sig.
Jeg troede, du elskede ham. George.
Jeg var et fæ. Dette ændrer intet.
Hvorfor er din taske pakket? Sig, du ikke skal til Gretna Green.
Marina! Hvad vil du gøre, når Colin indser, barnet ikke er hans?
Det vil ske. Han er ikke dum.
Jeg vil leve trygt i visheden om,
at min mand er sød og rar. Han vil aldrig sætte mig på gaden.
Han vil tage sig af os begge, uanset hvad.
Men hvad med Colin?
-Du elsker ham. -Hvad?
Nu forstår jeg. Dine indvendinger, din indblanding.
-Du elsker Colin Bridgerton. -Du ved ikke, hvad du siger.
Jeg ved meget mere end dig, Pen.
Om Colin og verden.
Hvis jeg skal dræbe din barnlige betagelse, gør jeg det.
Din kærlighed er en ugengældt drøm. Colin ser dig, som den du er,
og ser ikke anderledes på dig end på Eloise
eller lille Hyacinth.
Han betragter mig som en hustru, en kvinde.
Og som kvinde må jeg træffe de ubehagelige valg
for mig selv og mit barn.
Også hvis de sårer dig.
Arbejder Deres Nåde sent?
Hvad er klokken?
Du er helt opslugt af de bøger.
De folk er afhængige af mig for at kunne forsørge deres familier.
-Jeg burde ikke være blevet så længe væk. -Hvorfor gjorde du det?
Ikke for noget særligt.
Forretninger i London. Men så mødte jeg en næsvis ung dame,
med en højre hook som en mesterbokser.
-Jeg mener det alvorligt. -Også jeg.
-Simon. -Daphne.
-Vi bør gøre os i stand før middagen. -Ja.
Vi ses i spisestuen.
-Deres Nåde! Her bor tjenestefolkene! -Hvor er miss Nolan?
Hvad er der galt? De skulle have ringet.
Du må fortælle mig noget, Rose.
Hvordan bliver en kvinde med barn?
-Deres mor… -Mor fortalte mig intet.
Vil du ikke nok? Uden forlegenhed.
Forklar mig det præcist.
Løsningen var så enkel.
Vi kan øge høstudbyttet, hvis bønderne sår majroer.
På mine rejser traf jeg bønder, som tredoblede indtægten,
ikke ved sædskifte, men ved at plante majroer
og lade får græsse og fjerne ukrudtet.
Mange tak, Deres Nåde.
Og overbring hertugen min tak.
Han har købt kreaturer til gården,
så vi kan opdrætte kvæg, indtil markerne er frugtbare igen.
Vores lykke er vendt.
Deres Nåde?
Kør blot hjem.
Jeg vil spadsere.
Er du klar til at gå i seng?
Det er jeg vist.
Stop.
Daphne.
Daphne. Daphne!
Hvad har du gjort?
Jeg håbede, det ikke var sandt.
Jeg håbede, jeg tog fejl, men det gjorde jeg ikke.
-Hvor kunne du? -Hvor kunne jeg?
-Du løj for mig. -Jeg løj ikke.
Jeg stolede mere på dig end på nogen anden.
Og du udnyttede det.
-Du greb chancen. Jeg gjorde det samme. -Jeg sagde, jeg ikke kan give dig børn.
"Kan ikke" og "vil ikke" er to forskellige ting.
Du valgte at gøre det. Du valgte at lyve for mig.
Jeg løj ikke. Jeg troede, du vidste, hvordan et barn blev til.
Du berøvede mig min fremtid, det, jeg ønskede mig mere end noget andet.
Du vidste, at at blive mor, at få min egen familie
var alt, jeg ønskede mig.
Jeg var rede til at dø i den duel.
Hellere end at gifte mig med dig og berøve dig din drøm, ville jeg dø.
Du insisterede på ægteskab.
-Du sagde, jeg var nok. -Det var, før jeg kendte dig.
Ved du, at jeg havde ondt af dig?
"Stakkels Simon," tænkte jeg. "Det må smerte ham, at han aldrig bliver far."
-Jeg bad ikke om medlidenhed. -Jeg bad ikke om forræderi.
-Daphne, jeg… -Hvad?
Elsker du mig? Det gør du bestemt ikke.
Du aner ikke, hvad ordet betyder. Man lyver ikke for den, man elsker.
Man snyder ikke den, man elsker. Man ydmyger ikke den, man elsker.
Måske ved jeg ikke meget, som du har demonstreret,
men en ting ved jeg. Jeg ved, at det ikke er kærlighed.
I krig og kærlighed gælder alle kneb,
men i nogle slag er der ingen sejrherre,
kun en lang række knuste hjerter, som får os til at spørge,
om prisen, vi betaler, er kampen værd.
Dem vi elsker kan give os de dybeste sår.
For hvad er mere skrøbeligt…
…end et menneskehjerte?
Båndet mellem mand og kone er privat, ukrænkeligt.
Men jeg må fortælle Dem,
at et stort bedrag er under opsejling.
Hvad er der?
Som om Featheringtons ikke havde problemer nok,
er miss Marina Thompson med barn.
Og det har hun været, fra den dag hun ankom til vor skønne by.
Desperation kan kræve ekstreme handlinger,
men jeg vil mene, at de fleste vil fordømme hendes handlinger.
Måske så hun det som sin eneste udvej,
eller måske har hun ikke skam i livet.
Men jeg spørger Dem, kan målet hellige et så lumpent middel?
Tekster af: Henriette Saffron