‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫משוך!‬
‫שאל בבקשה את מיס נולן‬
‫אם חפציי האישיים נלקחו כבר‬ ‫מחדר המיטות של הדוכס,‬
‫והועברו לחדריה של הדוכסית.‬
‫הבהר בבקשה להוד מעלתה‬
‫שלא אסכים לדבר שכזה.‬
‫האם באמת להעביר את המסר, הוד מעלתך?‬
‫בוודאי אינך מאמין שאקבל אותך שוב במיטתי‬
‫אחרי השקרים וההטעיות שלך?‬
‫תנוח דעתך,‬
‫יחסי אישות הם הדבר האחרון שמעניין אותי‬ ‫אחרי התנהגותך לאחרונה.‬
‫אז לשם מה אתה מעוניין לעכב אותי?‬
‫מפני שאת אשתי.‬
‫נהוג שהאישה מתגוררת בחדר השינה שלה‬
‫אחרי שירח הדבש מסתיים.‬
‫הזמן לעשות זאת חלף מזמן. הלא כן?‬
‫בכוונתי לקבל עדכונים‬
‫לגבי הצלחתם של מאמצי ההתעברות שלך.‬
‫לא הייתי חולמת להסתיר את האמת‬ ‫על עניינים חשובים שכאלה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫הוויסלדאון הגיע.‬
‫טוב, כדאי ש…‬
‫קרה משהו?‬
‫עלינו לארוז מיד.‬ ‫-כן, הוד מעלתך.‬
‫מה קרה?‬
‫נראה שאחי הסתבך בשערורייה.‬
‫עליי לשוב למשפחתי מיד.‬
‫הם יזדקקו לי.‬ ‫-אתלווה אלייך.‬
‫זה עניין משפחתי.‬
‫מילא חדרי שינה נפרדים, אך בתים נפרדים?‬ ‫זה בלתי נסבל.‬
‫לא אסיר ממך את עיניי עד שנדע אם את בהריון.‬
‫אנא בקשו מהוד מעלתו‬ ‫שיכין את כרכרתו הגדולה ביותר.‬
‫אזדקק למרחב פרטי.‬
‫מעידתה האחרונה של מיס מרינה תומפסון‬
‫ממשיכה להדהד בכל טרקליני העיר,‬
‫ימים לאחר שנתגלה‬
‫שאירוסיה לקולין ברידג׳רטון‬ ‫היו תרמית ותו לא.‬
‫מן הסתם, חרפתה של ליידי‬
‫לא מכתימה רק את שמה בלבד.‬
‫בדומה לזפת של התמזה,‬
‫היא מותירה גם כתם איום‬
‫על כל מי שנמצא בקרבתה. ‬
‫אל תזוזי, יקירתי.‬
‫הסקנדל הזה עלול להכתים את יציאתי לחברה.‬
‫אולי מוטב לדחות אותה בכמה שנים?‬
‫שקט, ילדה. הכול יהיה בסדר. המשיכי לחייך.‬ ‫-חיוך יספיק להצלת בנות פת׳רינגטון?‬
‫פנלופי ואחיותיה לא עשו כל רע,‬ ‫אך שמן הטוב נהרס.‬
‫מוטב שתחשבי מה יעלה בגורל משפחתך.‬
‫מצבנו מסוכן לא פחות.‬
‫יום מקסים. הלא כן, ליידי ריצ׳מונד?‬
‫הכול בגלל ויסלדאון הזו.‬ ‫-הלוואי שלעולם לא ארגיז אותה.‬
‫מילותיה דברי אלוהים חיים.‬
‫כן.‬
‫אבל אולי, אם היא מסוגלת להרוס מוניטין…‬
‫אולי היא יכולה גם לשקם?‬
‫אלגנטי ביותר, מיס ברידג׳רטון.‬
‫איזו יציאה לחברה תהיה לך!‬
‫אמנם אין בעולם כולו שמשייה חזקה דיה‬
‫כדי להגן על אישה ששמה הטוב נהרס,‬
‫מיס תומפסון שירדה מגדולתה‬ ‫יכולה רק לקוות שתמצא מקלט איפשהו.‬
‫צר לי, גבירתי. המקום מלא.‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫לילד של העלמה לא יהיה מקום אחר.‬
‫בטח אפשר לחרוג מהנוהל במקרים מיוחדים.‬
‫בוודאי אצליח להשיג חדר,‬
‫בתנאי שתינתן תרומה משמעותית.‬
‫אך זה אמור להיות ארגון צדקה.‬
‫אפילו צדקה מצריכה מימון.‬
‫מצרך שיש לך ממנו בשפע, אני מניחה?‬
‫אני…‬
‫הגענו?‬
‫אין צורך לנהוג כסוהר.‬
‫לא אגלה שאני הרה בשעה הקרובה, הלא כן?‬
‫השקר בטח מייסר את מיס תומפסון.‬ ‫מדוע שלא אבוא לבקרה?‬
‫קולין…‬ ‫-שמע לי, אחי.‬
‫הבון־טון בולע בשקיקה‬ ‫את הרכילות של ויסלדאון,‬
‫ורק בזכותה נחסכה מאיתנו חרפה.‬
‫הודות לטור שלה, איש לא מאמין‬ ‫שאתה אבי ילדה של מיס תומפסון.‬
‫אך אם תתקרב אליה,‬
‫הם יניחו שאתה האחראי למפלתה,‬
‫ואחיותיך ישלמו את מחיר קלונך.‬ ‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫ודאי שלא, אבל…‬
‫ערב טוב לכם.‬ ‫-יקירתי!‬
‫מה את עושה פה, דף?‬ ‫את לא אמורה להיות כלה טרייה ומאושרת?‬
‫באתי בשיא המהירות ברגע ששמעתי את החדשות.‬
‫באמצע ירח הדבש שלך?‬
‫הייסטינגס בטח מקלל‬ ‫את השם ברידג׳רטון בגלל זה.‬
‫איפה הוא בכלל?‬
‫הוא נסע כדי לסדר את בית הייסטינגס.‬ ‫-דאגנו לכול, אחותי.‬
‫איננו זקוקים לעזרתך.‬ ‫-זה לא נכון, אנתוני, ואתה יודע זאת.‬
‫ייתכן כי דפני היא התשובה לכל בעיותינו.‬
‫כשהבון־טון יראה שאנו עדיין‬ ‫בקשר טוב עם הדוכס והדוכסית,‬
‫ייתכן שהשמועות ישככו,‬
‫ונמשיך לחיות כרגיל, כאילו דבר לא קרה.‬
‫כאילו כלום לא השתבש.‬ ‫-ואיש לא יֵדע.‬
‫העמדת פנים שהכול כשורה‬ ‫היא הדרך המושלמת להערים על פתיים.‬
‫הלא כן, אימא?‬
‫ובכן, לאיזה אירוע פאר‬ ‫תנהר החברה הגבוהה השבוע?‬
‫יש כזה, מן הסתם.‬
‫ה…‬
‫המלכה עורכת סעודה.‬
‫אני בטוחה שהדוכס ואני נצליח להשיג הזמנה.‬
‫עם קצת מזל,‬
‫חזרתנו ללונדון תיתן לכולם חומר רב לשיחה,‬
‫עד שלא יישאר להם זמן לדון בעניינים אחרים.‬
‫כמה טוב שכל זה טופל למעני.‬
‫באמת רצית להתחתן איתה?‬ ‫-כן.‬
‫אז… אולי אתה בר מזל,‬
‫שלא התחתנת עם זרה.‬
‫היא לא הייתה זרה.‬ ‫-דווקא כן, אחי.‬
‫ויסלדאון היטיבה ממך להכיר אותה.‬ ‫-היא יודעת את הסודות של כולם.‬
‫ולמזלך, גילית את סודה עכשיו,‬ ‫ולא אחרי חתונתכם.‬
‫את בוודאי חושבת שאני טיפש,‬
‫אך לבי אינו שומע לקול ההיגיון.‬
‫כשאני חושב עליה,‬
‫אני רק רוצה להיות בקרבתה, להיות איתה,‬
‫גם אם השכל הישר אומר אחרת.‬
‫הטירוף הזה מוכר לי היטב,‬
‫אך אסור שתיפגש איתה.‬
‫לאנדרוס שחה מאבידוס לססטוס מדי לילה,‬
‫בעלטה גמורה, רק כדי לראות את אהובתו.‬
‫לאנדרוס גם תעה בדרך, וטבע.‬
‫כך האגדה מספרת.‬
‫קרה משהו, אחותי?‬
‫בקלייבדון?‬
‫אם אתה באמת מוכרח‬ ‫לדבר עם מיס תומפסון,‬
‫אולי אוכל לארגן מפגש.‬
‫בנוכחות מלווה, כמובן.‬
‫אעריך זאת מאוד.‬
‫את תראי שאהבתי אינה לשווא.‬
‫תמיד היית מהיר־תפישה, ידידי.‬
‫אבל מוטב שאשמר את כוחותיי לקרבות ראווה,‬
‫במקום לבזבז אותם על הצרות שלך.‬
‫אתה מתכוון להיכנע לי?‬
‫זה בטח לא יעזור לקרבות הראווה שלך.‬
‫לא ראיתי אותך רותח כל כך‬ ‫מאז שקיבלת את המפתחות לדוכסות שלך.‬
‫אל תדבר על הדוכסות שלי!‬
‫בסדר.‬
‫בטח גם לא תרצה לדבר‬ ‫על מה שקרה בירח הדבש שלך.‬
‫כלום לא קרה בירח הדבש שלי.‬
‫קשה לי להאמין שרעייתך‬ ‫קיבלה את זה בהבנה.‬
‫אני מציע שלא תחשוב על רגשותיה של אשתי,‬
‫וגם לא על מעשיה.‬
‫אין בהם כל היגיון, הלא כן?‬
‫במה?‬ ‫-בנישואין.‬
‫ואין שום דבר שאתה יכול לעשות בנדון.‬
‫נדרתי נדר.‬
‫אתה רואה?‬
‫מהיר־תפישה, ללא ספק.‬
‫את עדיין ערה?‬
‫כבר ראיתי אותך.‬
‫המלכה עורכת סעודה השבוע.‬
‫עלינו להשתתף בה, בחברת אחי,‬ ‫כדי להפגין את תמיכתנו.‬
‫איפה היית כל הלילה?‬
‫לא חשבתי שמעשיי מעסיקים אותך.‬
‫האם כך באמת ייראו נישואינו בעתיד?‬
‫תבלה בחוץ לילות שלמים,‬ ‫השד יודע במה ועם מי?‬
‫עם מי?‬
‫את פוגעת בי.‬
‫לא עברו שלושה שבועות מאז שנישאנו,‬ ‫וכבר את חושדת שאיני נאמן.‬
‫זו מחשבה פרועה כל כך?‬
‫שנינו יודעים איזה שם יצא לך, הוד מעלתך.‬
‫ניכר שבעיניך, לא נותר דבר מנישואינו.‬
‫לא נותר דבר?‬
‫כך אמרתי.‬
‫זו דעתך?‬
‫סיימון…‬
‫דפני.‬
‫אני רוצה…‬
‫שנמשיך לחדר המיטות…‬
‫ונשלים את מה שהתחלנו?‬
‫לא.‬
‫מה יעלה בגורלנו?‬
‫סיימון?‬ ‫-אם את הרה, אשאר,‬
‫ואמלא את חובתי, לפרנס את שניכם.‬ ‫-ואם אינני?‬
‫אז נישאר נשואים על הנייר בלבד.‬
‫כל צרכייך ימולאו, כמובן,‬
‫כיאה לדוכסית,‬
‫אך לא אחצה שוב את סף דלתך.‬
‫חיינו יהיו נפרדים לחלוטין.‬
‫אסור שזה יקרה.‬
‫זה לא יקרה. ברור?‬
‫שכבר אין בינינו אמון?‬
‫כן, הוד מעלתך.‬
‫אני מבינה זאת היטב.‬
‫מיס תומפסון.‬
‫תודה שהצטרפת אלינו.‬
‫לא ידעתי שהייתה לי ברירה.‬
‫אחי ביקש להיפגש,‬
‫ואני רוצה למנוע כל סקנדל נוסף‬ ‫שייקשר בשם משפחתי.‬
‫אשאר כאן, כמלווה.‬
‫מרינה,‬
‫אנא, אמרי לי שטעות בידה של ויסלדאון.‬ ‫דבריה בוודאי אינם נכונים.‬
‫אך הם נכונים.‬
‫את בהריון?‬
‫אינני מבין.‬
‫התכוונו להינשא.‬
‫אמרת שאת אוהבת אותי.‬ ‫-קולין…‬
‫אני רוחשת לך כבוד רב.‬ ‫-כבוד?‬
‫כמה אכזרי מצדך לעמוד כאן‬
‫ולדבר על ידידות וחיבה,‬ ‫כאילו לא חטאת חטא נורא כלפיי.‬
‫אל תדבר על חטאים, מר ברידג׳רטון.‬
‫לא באתי הנה כדי לחטוף גערות ממך,‬ ‫וגם לא מאף אחד אחר.‬
‫לא ראיתי דרך אחרת. אני אולי מנוולת בעיניך,‬ ‫אך עשיתי מה שהיה עליי לעשות.‬
‫איש מעולם לא עזר לי באמת,‬
‫או הדריך אותי בכיוון אחר.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫היה עליי להינשא, ואתה…‬
‫אתה היית היחיד שהציע לי ולו קמצוץ של אושר.‬ ‫-אז עליי לראות בזה מחמאה?‬
‫לברך על מזלי הטוב שבחרת בי?‬
‫ששיקרת לי?‬ ‫שניסית לכפות עליי נישואים כוזבים?‬
‫אפרד ממך בפעם האחרונה, מיס תומפסון.‬
‫ואת יודעת מה החלק האכזרי ביותר?‬
‫אילו פשוט באת אליי וסיפרת לי על מצבך,‬
‫הייתי מתחתן איתך בלי לחשוב פעמיים.‬
‫האמנתי שהייתי מאוהב עד כדי כך.‬
‫אך כעת אני מבין שזה היה רק שקר.‬
‫ברצוני לחזור הביתה עכשיו.‬
‫אחרי הכול, לא היינו רוצות‬ ‫שסקנדל נוסף ייקשר בשם משפחתך.‬
‫הכרכרה מחכה, גבירתי.‬ ‫עלינו להתכונן לסעודה אצל המלכה.‬
‫כמובן.‬
‫כמה מקסים!‬
‫כולנו שוב ביחד.‬
‫בהחלט מקסים. חבל שלא כל יום סקנדל.‬
‫הדוכסית, הרשי לי לברך אותך על יופייך.‬
‫כמה יפה מצדך.‬
‫כמה נפלא להיות נשואים! הלא כן?‬
‫זה בהחלט מופלא ומשמח.‬
‫פנו דרך!‬
‫אתם מוכרחים להתנהג כמו צאן בדרך לאבוס?‬
‫התערבתי על מאה גינאות‬ ‫שהיורש לבית הייסטינגס ייוולד תוך שנה.‬
‫את כבר הרה?‬
‫בהחלט הקדשנו את מאמצינו‬
‫למילוי המשימה, הוד מלכותך.‬
‫נקווה שמלכתנו תבוא בקרוב על סיפוקה.‬
‫דאגו לכך.‬
‫הדו־פרצופיות באה לך בטבעיות רבה.‬
‫למדתי מהטובה ביותר.‬
‫חסרת לי בסטודיו לאחרונה.‬
‫אתה מוכרח לבוא לשיעור נוסף.‬
‫כפי שאמרתי, השתפרות מצריכה אימון.‬
‫זה לפחות התירוץ שהוא נותן‬ ‫כשהוא חוזר הביתה‬
‫עם צבע בכל מיני מקומות משונים.‬
‫הזדמן לך להכיר את ידידי ות׳רבי במסיבה שלי?‬
‫בוא, אכיר ביניכם.‬
‫לא, תודה.‬
‫אני רואה שאמי זקוקה לי. שלום!‬
‫הוד מלכותה מבקשת לשוחח.‬
‫איתי? עכשיו?‬
‫מי היא?‬
‫הוד מלכותך?‬
‫ויסלדאון!‬
‫הטלתי עלייך לחשוף את המלעיזה.‬
‫האמיני לי, אני נחושה לאתר אותה,‬
‫ואני כועסת על כך שטרם חשפתי את זהותה,‬
‫אך חשבתי…‬ ‫-…חבל שלא במהירות מספקת.‬
‫יש גבול לסבלנותי.‬
‫השיגי לי תשובה.‬
‫מלכתך מצווה עלייך.‬
‫כמובן.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫ובכן… חזרת.‬
‫עיתוי מעולה,‬
‫מיד אחרי חרושת השמועות על אחיך.‬
‫זה צירוף מקרים, ליידי דנברי, בטוחני.‬
‫תכניתך מתקדמת היטב.‬
‫לא שמעתי ולו ציוץ‬
‫על הסתבכותו האומללה של מר ברידג׳רטון‬
‫עם העלמה תומפסון.‬
‫כמעט שכחתי:‬
‫אני מארגנת מסיבה, ואשמח מאוד לראותך.‬
‫אנו חובבי מסיבות.‬
‫אינני בטוחה מתי נהיה פתוחים להזמנות.‬
‫זו הזמנה לאחת בלבד.‬
‫רק לך, הוד מעלתך.‬
‫ערב מיוחד לנשות הבון־טון הנשואות,‬
‫ואת המצטרפת החדשה למועדון.‬
‫החוצפה!‬
‫אחרי שניסו להונות את מר ברידג׳רטון המסכן‬
‫ולגרום לו להתחתן עם אישה הרה!‬
‫פן…‬
‫מה שלומך? האווירה בבית איומה?‬
‫אף אורח לא בא כבר שלושה ימים.‬ ‫אמי נשבעת ששמנו הטוב נהרס.‬
‫אבל…מה לגבי קולין?‬
‫הבשורות מוטטו אותו?‬ ‫-גאוותו נפגעה,‬
‫אבל הוא יהיה בסדר,‬ ‫כמו שתמיד קורה לגברים במצבים כאלה. אבל…‬
‫פן, לא שמעת את ההתלחשויות.‬
‫ליידי ויסלדאון הגזימה הפעם.‬
‫חשבתי שאת מעריצתה הראשית.‬ ‫-לא כשהיא מכפישה את חברתי הטובה ביותר.‬
‫כשנחשוף את זהותה של ויסלדאון,‬
‫נשכנע אותה לפרסם הכחשה‬ ‫ולשקם את שמה הטוב של משפחתך.‬
‫המצב ישוב לסדרו, אני מבטיחה לך.‬
‫ליידי ברידג׳רטון היקרה,‬
‫האין זה נורא,‬
‫ששתינו נפלנו בפח של אותה נפקנית תככנית?‬
‫מי היה מאמין שהעלמה תומפסון‬ ‫תנצל את נדיבותי לרעה,‬
‫אחרי שפתחתי את ביתי בפניה?‬
‫את מוכרחה להאמין,‬
‫לא היה לי שמץ של מושג…‬
‫ליידי פת׳רינגטון, עליי לבקש שתעזבי.‬
‫אבל אני מוזמנת!‬ ‫-כבר לא.‬
‫בוודאי תרצי למנוע אי־נעימות נוספת.‬
‫זה ילמד אותן לקח.‬
‫איזה לקח, מיס קאופר?‬
‫שאל לנו לשפוט, פן נישפט גם אנחנו?‬
‫משהו מטריד אותך.‬
‫אני יודעת שאת כבר אישה בוגרת,‬ ‫אבל אני עדיין אמך,‬
‫ואת יכולה לפנות אליי לקבלת עצה.‬
‫יש בנישואין רגעים של שמחה,‬
‫אך הם גם טומנים בחובם קשיים מיוחדים.‬
‫בכך, את צודקת.‬
‫נישואיי בהחלט אינם מושלמים.‬ ‫-אז…‬
‫שתפי אותי. אולי אוכל לתרום לך מחוכמתי.‬
‫או שאולי שוב תנפנפי אותי‬ ‫בדימויים עמומים ובאמירות חבוטות.‬
‫יקירתי, אני…‬
‫רק מנסה לעזור.‬
‫את יודעת מה יכול היה לעזור באמת?‬
‫אילו עצותייך האימהיות‬ ‫היו מכינות אותי לנישואין!‬
‫מה כוונתך?‬ ‫-כוונתי, אימא,‬
‫היא ששלחת אותי לעולם כמו טיפשה גמורה!‬
‫לימדת אותי להעמיד פנים, אבל…‬
‫לא אמרת דבר על החיים עצמם בנישואין.‬
‫על יחסי אישות.‬
‫אילו לימדת אותי את הדברים החשובים באמת,‬
‫אילו ידעתי את האמת, אז אולי הייתי…‬
‫דפני!‬
‫זה בגלל החום.‬
‫הוא מכביד על הדוכסית.‬
‫כולם לעגו לנו היום,‬
‫כאילו היינו חסרות ערך, וזה באשמתך!‬
‫מה פתאום אשמתי? כלל לא הייתי שם.‬
‫לולא ה״הרגל״ שלך,‬
‫יכולנו להיפטר מהעלמה תומפסון‬ ‫ברגע שנודע לנו על מצבה.‬
‫כל זה לא היה קורה!‬
‫גבירתי.‬
‫דוכסית הייסטינגס.‬
‫היא כאן.‬
‫כמה טוב שחשבת לבקרנו, הוד מעלתך.‬
‫העניינים התלהטו עם אמך בסעודה.‬
‫אך, כמובן, אם באת הנה כדי להציע הסבר…‬
‫ברצוני לשוחח עם מיס תומפסון. ביחידות.‬
‫אם זה עוזר, אני מצטערת.‬
‫אחיך הוא בחור נחמד.‬
‫אינך צריכה…‬
‫באתי כדי להתנצל בפנייך.‬
‫בפניי?‬
‫טעיתי בך,‬
‫ורציתי לומר לך שהדבר‬ ‫שלדעתך היה עלייך לעשות…‬
‫אני מבינה.‬
‫צר לי שזה קרה כך.‬
‫את בהחלט לא היחידה.‬
‫ג׳ורג׳ היה חייל,‬
‫אך הוא היה גם עדין וטוב־לב.‬
‫הוא היה מושלם.‬
‫חשבתי שאני מאוהבת.‬
‫ואז, לפתע, המחזור שלי פסק,‬
‫ומצאתי את עצמי הרה, ו…‬
‫ובודדה.‬
‫מה שם משפחתו של סר ג׳ורג׳?‬
‫ידוע לך איפה הוא מוצב? באיזה גדוד?‬
‫לשם מה, הוד מעלתך?‬
‫שמעתי שהגנרל לנגהם ואשתו נמצאים בלונדון.‬
‫אולי אוכל לשוחח איתו,‬
‫או איתה, ולאתר את סר ג׳ורג׳.‬
‫במה זה יועיל?‬
‫ג׳ורג׳ לא רוצה להיות איתי.‬
‫אבל את באמת רוצה להיות לבדך?‬
‫ללא מעמד? ללא הגנה?‬
‫ללא תמיכה בך או בילדך?‬
‫כל דבר עדיף על כך, הלא כן?‬
‫למה שהוא יהיה זה שיקבע את עתידך,‬
‫כשברור שלא אכפת לו מה התוצאה?‬
‫הוא האשם כאן.‬
‫אולי אצליח לגרום לו לחזור,‬
‫ולקחת אחריות עלייך ועל ילדו.‬
‫למה שתישארי לבדך ותישאי בעונש על פשעו?‬
‫את באמת חושבת שתצליחי?‬
‫אני מבטיחה לך, מיס תומפסון…‬
‫אני מסוגלת ליותר ממה שנדמה לך.‬
‫- ויל מונדריץ׳ נגד ריי פירסון -‬
‫הבסתי את הטובים ביותר,‬
‫ואני בטוח שאמשיך בדרך זו.‬
‫יש ביקוש לקרבות הראווה שלי, אבל…‬
‫הם יקרים, ולכן…‬
‫לא באתי הנה להשקיע.‬
‫יש לי הצעה רווחית יותר.‬
‫נניח, שאתה ואני נגיע להסדר מסוים…‬
‫לגבי התוצאה בקרב הבא שלך?‬
‫סליחה שגזלתי מזמנך, אדוני הלורד,‬
‫אך אני חושב שמוטב שתעזוב.‬
‫דווקא מוטב שתקשיב.‬
‫היית מעדיף להמר על תוצאתה של תכנית עסקית,‬ ‫שבהחלט עלולה להיכשל,‬
‫או שמא לבחור בהימור בטוח?‬
‫אם תסכים להטות את תוצאת הקרב הבא,‬
‫אהמר על יריבך סכום כזה,‬ ‫שאפילו מחצית מסכום הזכייה שלי‬
‫תפרנס אותך ואת משפחתך למשך שארית חייכם.‬
‫כבודי אינו מוצע למכירה.‬
‫יש סיבה להתמעטותם של משקיעיך, מר מונדריץ׳.‬
‫אתה אומן במה. בדרן בלבד.‬
‫אנו שמחים להמר סכומי כסף‬ ‫על תפוקתם של אגרופיך,‬
‫אך שום ג׳נטלמן לא יראה בך איש עסקים מכובד.‬
‫אני יודע שיש בך רוח קרב.‬
‫ירשת אותה מאביך, מן הסתם.‬
‫הוא היה חייל, כן?‬
‫הצליח להימלט מן המושבות‬ ‫לאחר שירותו בגדוד של דנמור.‬
‫האם אתה חושב שהוא נאבק וזכה בחירותו‬
‫רק כדי שבנו יהיה מתאגרף תשוש,‬
‫שמתנודד אל תוך הזירה‬ ‫רק כדי להאכיל את בני משפחתו?‬
‫שלא תעז לדבר על המשפחה שלי.‬
‫כמובן.‬
‫אני מתנצל.‬
‫התכוונתי רק לומר שגם אני‬ ‫עושה זאת למען משפחתי.‬
‫הבט: הסדר אחד פשוט,‬
‫והבעיות של שנינו תיפתרנה.‬
‫אני רק מבקש שתשקול זאת,‬
‫לכל הפחות.‬
‫הבון־טון משתוקק אלייך מאז שחזרת.‬
‫הוצפתי בכרטיסי ביקור.‬
‫ליידי דנברי מבקשת‬ ‫שתבואי למסיבה שלה ביום ה׳.‬
‫אסופה של נשים נשואות.‬
‫אני כבר מתארת לעצמי מה ישאלו אותי.‬
‫אודיע למשרת שלה שאת חשה ברע מהמסע.‬
‫הוד מעלתך.‬ ‫-הוד מעלתך.‬
‫את חושבת שאשת הגנרל‬ ‫תבוא למסיבה של ליידי דנברי?‬
‫גברת לנגהם?‬
‫שמעתי שהיא חובבת חברה.‬
‫אז שלחי תשובה. אשמח לבוא.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫ברוכה הבאה לגוב החטאים שלי.‬
‫את כבר מכירה את הליידי טראוברידג׳,‬
‫אך האם הכרת את לוסי גרנוויל?‬
‫וזו קיטי לנגהם.‬
‫אשת הגנרל, כן.‬
‫נעים מאוד להכיר.‬
‫נו? אל תנעצו מבטים.‬
‫חלקו קלפים לדוכסית!‬
‫נסביר לך את הכללים.‬
‫ראשית, האישה נודרת נדרי נישואין,‬
‫ואז אנו, המהמרות, גוזלות את תמימותה.‬
‫אם בעלה השאיר משהו ממנה.‬
‫אל פחד.‬
‫בכל סיבוב,‬ ‫את רק צריכה להניח את האסימון שלך‬
‫על הקלף שאותו, לדעתך, המחלקת תהפוך.‬
‫ועכשיו, גבירותיי…‬
‫נא להמר.‬
‫זה משכך את תחושת ההפסד הצורב, לטעמי.‬
‫הדוכסית לומדת מהר.‬
‫בטוחני שהיא תשלוט בעניינים עד מהרה.‬
‫זה מצריך רק מעט אימון,‬
‫והתמדה.‬
‫ערב טוב, הוד מעלתך.‬
‫כמה משעשע שאתה כאן.‬
‫אני שיא הבידור.‬
‫התחמקת ממני.‬ ‫-עכשיו אתה זה שמתלוצץ.‬
‫אם לא התחמקת מפניי,‬ ‫לא תתנגד שאשתה כוסית בחברתך.‬
‫אזדקק לכוס גדולה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫הרוזן יערוף את ראשי‬ ‫אם יֵדע כמה כסף הפסדתי.‬
‫הרוזן רק בן שנתיים.‬
‫אם כך, יש לי מזל. הלא כן?‬
‫נראה שהתברכתי במזל של מתחילות.‬
‫המשחק עוד לא נגמר, הוד מעלתך.‬
‫תהיתי, גברת לנגהם…‬
‫״קיטי״, אנא.‬
‫אחרי סכומי העתק שעברו ממני אלייך,‬ ‫זה מן הראוי.‬
‫״קיטי״, אם כן.‬
‫ישנו חייל משרת שאני מקווה למצוא,‬ ‫למען ידידה.‬
‫את חושבת שבעלך יוכל לעזור לי?‬
‫תצטרכי לבקש ממנו בעצמך.‬ ‫הוא לא מרבה להגיע לבית.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מדוע?‬
‫זה מצב אידאלי, לחיות בנפרד מן הבעל.‬
‫אני נהנית מן החירויות של היותי נשואה,‬ ‫אך חופשית מעול השהייה במחיצתו.‬
‫ומה לגבי הילדים?‬
‫הם לא מתגעגעים לאביהם?‬
‫קשה להתגעגע לאדם שמעולם לא הכרת.‬
‫את שוכחת ש…‬
‫הדוכסית עודנה בשלב העלומים של נישואיה.‬
‫כן, אהבת האמת המפורסמת.‬
‫אל תשימי לב אליי.‬
‫אני בטוחה שהבילוי במחיצת הדוכס‬ ‫אינו מכביד עלייך כלל ועיקר.‬
‫אוכל למסור לך‬ ‫את כתובתו של בעלי למשלוח מכתבים.‬
‫אולי תצליחי לקבל תשובה מן הגנרל.‬
‫את הרי לא אשתו.‬
‫דוכסית, שוב ניצחת!‬
‫כשאני רואה כמה את נהנית,‬
‫נדמה לי שהמנצחת היא את, ליידי דנברי.‬
‫גם לי נדמה!‬
‫שוב.‬
‫הצבע נאה.‬
‫והבועות…‬
‫בדיוק כמו שצריך.‬
‫שלא תבין לא נכון: אני אוהב ברנדי טוב,‬
‫אבל לפעמים, אין תחליף לבירה.‬
‫אתה מוכן לגשת לעניין?‬
‫חוששני שאיני יודע מה כוונתך.‬ ‫-אתה יודע.‬
‫אתה צודק, אני יודע. אני גם יודע‬ ‫שטעית טעות מרה לגבי אחותי.‬
‫איך בדיוק הגעת למסקנה שהטעות הייתה שלי?‬
‫ובכן… אני מכיר את אחותי היטב,‬
‫והיא אמנם אישה בעלת כישרונות יוצאי־דופן,‬
‫אבל אפילו היא לא הייתה מצליחה‬ ‫לדפוק ככה את העסק.‬
‫לא נמאס לכם להעמיד פני מושלמים כל הזמן?‬
‫מתיש אותי להביט בכם.‬ ‫-איננו מושלמים, אבל אנו מקיימים הבטחות.‬
‫אינך יודע דבר על מחויבויותיי.‬ ‫אני מנסה לעמוד במילתי. אני מנסה לקיים…‬
‫מן הסתם לא תבין.‬ ‫-למה כוונתך?‬
‫כוונתי היא שאתם משאירים אחריכם‬ ‫שובל של הבטחות שווא.‬
‫חובתך להגן על דפני מפני נייג׳ל ברברוק?‬
‫ומה לגבי הרומנים שלך?‬ ‫אתה חושב שלא יודעים על זמרת האופרה שלך?‬
‫אתה שופט אותי, אבל אין לך מושג‬ ‫איזו אחריות זו לעמוד בראש משפחה,‬
‫מפני שלא הייתה לך משפחה.‬ ‫-דפני היא המשפחה שלי כעת,‬
‫ודבר לא ישנה זאת.‬
‫אך מצער מאוד שלעולם לא אגיע‬ ‫לרף הגבוה שאתה הצבת.‬
‫הדבר המצער הוא העובדה‬ ‫שאביך נעדר מחייך כל כך,‬
‫ולא שימש לך דוגמה לניהול משפחה.‬
‫אצלך זה בהחלט נראה כמו משימה קשה.‬
‫סליחה?‬ ‫-עם הקשיים הבלתי־פוסקים שלך.‬
‫אינך עומד בזה.‬ ‫-הייסטינגס…‬
‫האחריות שלך.‬
‫התחייבותך לקיים את ההבטחה‬ ‫שכל בן בכור מבטיח לאביו טרם מותו.‬
‫אתה חושב שהוא מביט בך מלמעלה ומתבייש?‬
‫מתחלחל ממה שעשית?‬
‫אני תוהה, מה היה אומר הרוזן המנוח?‬
‫נראה שהגזמתי מעט באימון עם ויל.‬
‫לקרוא לג׳פריס?‬ ‫-לא.‬
‫תרשה לי.‬
‫כשיש ארבעה אחים… אין לך מושג‬ ‫בכמה סוגי חתכים טיפלתי במשך השנים.‬
‫מדוע אתה מסרב להיפתח בפניי?‬
‫דפני…‬
‫ילד יביא עלינו ברכה.‬
‫ספר לי מדוע אתה עיקש כל כך.‬
‫מפני שנשבעתי מזמן שלעולם לא אהיה אב לילד.‬
‫אינני מבינה.‬
‫אבי…‬
‫המשכיותה של שושלת הייסטינגס‬ ‫הייתה יקרה לו יותר‬
‫מכל דבר אחר בעולם.‬
‫יותר מאשר אמי.‬
‫יותר ממני.‬
‫ולכן נדרתי נדר‬
‫שמאמציו יהיו לשווא.‬
‫שהשושלת תמות יחד איתי.‬
‫אז כל זה…‬
‫בגלל נדר?‬
‫נדרת נדר גם לי.‬
‫או שכבר שכחת את יום נישואינו?‬
‫אמרתי לך…‬
‫אמרת לי שאינך יכול להביא ילדים לעולם.‬
‫לא אמרת לי שזה מתוך איזו נקמה סמלית‬
‫נגד אדם שכבר אינו בין החיים!‬
‫נשבעתי לו כשגסס במיטתו.‬
‫ובגדת בי במיטת כלולותינו.‬
‫תן לי לוודא שהבנתי.‬
‫אתה מסרב להביא ילדים,‬
‫ומסרב לאושר שיכול להיות לנו ביחד,‬
‫מפני שכך הבטחת לאביך?‬
‫אני…‬
‫תגיד.‬
‫תגיד!‬
‫זה בלתי הפיך.‬
‫אז אני מודה לך על ההסבר, הוד מעלתך.‬
‫אם השנאה כלפי אביך גוברת על כל…‬
‫חיבה שאתה חש כלפיי,‬
‫אז אתה צודק.‬
‫זה בלתי הפיך.‬
‫הווסת שלי צפויה להגיע בימים הקרובים.‬
‫אז תדע את איזה מן הנדרים הפרת,‬
‫וכיצד נבלה את שארית חיינו:‬
‫אומללים ביחד,‬
‫או שמחים וטובי־לב לחוד.‬
‫קורא יקר,‬
‫שאלה:‬
‫היש דבר מלהיב יותר מאשר הימור?‬
‫שכן לעתים קרובות, הסיכון הגבוה ביותר‬ ‫הוא שמוביל לפרס הגדול ביותר.‬
‫לעומת זאת, אם הימרת והפסדת,‬
‫אתה עלול להישאר כשרק חרטה בידך.‬
‫ודאִי שהמכתב יגיע לכתובת הזו.‬ ‫-כן, הוד מעלתך.‬
‫מן הסתם, אין לעולם דרך לדעת בוודאות‬
‫- לורד פת׳רינגטון -‬
‫אם ההימור יוביל להתעשרות או להתרוששות,‬
‫מלבד הבחירה בדרך בטוחה יותר.‬
‫אך ככל שהעונה נמשכת והולכת,‬
‫המהמרים הכבדים ביותר‬ ‫עדיין לא חשפו את קלפיהם,‬
‫והתוצאה היא מחסור ברכילות בימים האחרונים.‬
‫למעשה, שום התרחשות אחרת ראויה לציון‬ ‫אינה עולה בדעתה של סופרת זו.‬
‫״שום התרחשות אחרת.״‬
‫אבל הסעודה שלי!‬
‫לפחות היא לא אמרה משהו מחריד.‬
‫זה גרוע בהרבה.‬
‫היא לא כתבה מאומה.‬
‫ראוי לציון, עם זאת,‬
‫שהדוכס והדוכסית הייסטינגס‬ ‫עדיין לא קיבלו אורחים ביחד.‬
‫בני הזוג הטריים בוודאי‬ ‫מתבשמים עדיין בתענוגות כלולותיהם.‬
‫ואיך אפשר להאשים אותם?‬
‫ומי יופתע אם מאמציהם הקדחתניים‬
‫יניבו פרי תוך פחות משנה?‬
‫בעבר, כל החשיפות של ויסלדאון‬
‫נראו כלקוחות מאיזה אירוע פומבי‬ ‫ובו עדים רבים מקרב הבון־טון שלנו.‬
‫אך הטור שבו חשפה את מרינה היה שונה.‬ ‫-הוא היה אישי.‬
‫אמך לא עזרה למרינה להסתיר את מצבה לבדה.‬
‫ודאי שלא. כל המשרתים בבית ידעו.‬
‫לא סביר שמדובר במשרתת.‬
‫אבל אולי זו אשת מקצוע.‬
‫מישהי שביקרה בביתכם בקביעות‬
‫ואולי ראתה או שמעה משהו.‬
‫זה ייתכן.‬
‫אם כך, נשנה את שיטות החקירה שלנו בהתאם.‬
‫זה נפלא, פן.‬
‫עליי לספר למלכה על התאוריה החדשה שלנו.‬
‫ספרי לה הערב, בקונצרט.‬
‫אני יודעת שעוד לא יצאת לחברה,‬ ‫אבל אמך בוודאי תרשה לך להשתתף.‬
‫אחרי שנחשוף את ויסלדאון…‬
‫כן, כבודה של משפחת פת׳רינגטון ישוקם.‬
‫עליי לשוב הביתה.‬ ‫אעלה במדרגות האחוריות, שלא יראו אותי.‬
‫אל…‬
‫תודה לך.‬
‫כתבתי לגנרל לנגהם,‬
‫ופירטתי הכול על סר ג׳ורג׳.‬ ‫אם הוא אדם בעל כבוד…‬
‫כתבת לגנרל?‬
‫כן.‬
‫גם הדוכס חתם את שמו?‬
‫על המכתב?‬
‫ובכן…‬
‫לא.‬
‫אבל… ‬
‫מרינה, מה העניין?‬
‫הגנרל לא יטרח להשיב לך, הוד מעלתך.‬
‫אינך יודעת זאת.‬
‫הוא יאזין לדבריה של דוכסית. הוא מוכרח.‬ ‫-באמת אינך יודעת כיצד העולם פועל?‬
‫סליחה, אני…‬
‫אני מודה לך על העזרה,‬ ‫אך לא נותר מה לעשות.‬
‫מרינה…‬ ‫-זה נגמר.‬
‫כבר השלמתי עם העובדה.‬
‫תודה לך על מאמצייך.‬
‫ויתרת על הקונצרט?‬ ‫-אכן.‬
‫אין לי מצב רוח למוזיקה ולמחלצות הערב.‬
‫אני רוצה להתנצל.‬
‫יש ארבה ברחובות?‬
‫דם בתמזה? אחרית הימים כבר הגיעה?‬
‫אולי החמרתי איתך מדי.‬
‫ואני מצטער.‬
‫רק רצית להגן עליי מפני…‬
‫דחפיי הטיפשיים?‬
‫אז אתה מודה שנהגת כטיפש?‬
‫זו לא בדיוק התנצלות מהזן המקובל.‬
‫סכור פיך.‬
‫אולי כואב לך כעת, אבל הכאב יחלוף.‬
‫יש לך את אהבתם של כל בני משפחתך,‬
‫ואת הידיעה שפעלת בכבוד.‬
‫בקרוב תשכח את שמה‬ ‫של מיס תומפסון, ו…‬
‫זה יהיה כאילו לא אהבת אותה מעולם.‬
‫וכיצד שירתו אותך ההנחות האלה?‬
‫מלבד היותן המדכדכות והמטרידות ביותר‬ ‫ששמעתי זה זמן־מה.‬
‫זו עבודה בתהליך, אין ספק.‬
‫אני מניחה שהופתעתי לשמוע‬ ‫שתצטרפי אלינו הערב.‬
‫ואני אסירת תודה שריסנת את עצמך‬ ‫ולא השתמשת בנוצות.‬
‫את נראית מקסים.‬
‫אלואיז…‬
‫היציאה לחברה אמורה להיות‬ ‫תקופה מלהיבה בחייה של אישה צעירה.‬
‫אם באמת אינך מוכנה,‬ ‫לא אבקש ממך להעמיד פנים.‬
‫אולי האצתי בך.‬
‫אין צורך לצאת לחברה בחופזה‬ ‫אם אינך חשה שאת מוכנה.‬
‫המלכה תהיה נוכחת בקונצרט הערב, הלא כן?‬
‫אני מאמינה שכן.‬
‫אם כך, אני מצפה לזה.‬
‫אכן, תקופה מלהיבה, אימא.‬
‫את מוכנה?‬
‫כן.‬
‫סר גרנוויל.‬
‫ברידג׳רטון.‬
‫סלח לנו.‬
‫פשוט הייתי רוצה להבין את…‬
‫מצבך.‬
‫פשוט הייתי רוצה להבין.‬
‫זה פשוט:‬
‫אני מאוהב בלורד ות׳רבי.‬
‫אתה נשוי.‬
‫ונישואינו מספקים לרעייתי חירויות והגנות.‬
‫אנו נשואים באושר יותר מרוב האנשים כאן,‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫ומה משיגות העלמות‬ ‫שהלורד ות׳רבי מחזר אחריהן?‬
‫גם הן שותפות להבנה הזו?‬
‫מה לגבי כבוד? רומנטיקה?‬
‫מה אתה יודע עליהם?‬
‫אנחנו חיים בסכנה מתמדת, ברידג׳רטון.‬
‫אני מסכן את חיי מדי יום למען האהבה.‬
‫אין לך מושג איך זה להיות בחדר‬ ‫במחיצת אדם שאינך יכול לחיות בלעדיו,‬
‫ועדיין להרגיש כאילו‬ ‫אתם משני עברי האוקיינוס.‬
‫גונבים מבטים, מסווים נגיעות…‬
‫איננו יכולים אפילו לחייך זה אל זה‬
‫מבלי לוודא תחילה שאיש אינו מביט.‬
‫צריך אומץ‬
‫כדי לחיות מחוץ לתחום‬ ‫ציפיותיה המסורתיות של החברה.‬
‫אתה מדבר על פעולות דומות.‬
‫אולי אלה באמת רק…‬
‫דיבורים.‬
‫את מבינה, הוד מלכותך? זה ברור כשמש.‬
‫ליידי ויסלדאון היא אישה‬ ‫שעובדת לצד חברי הבון־טון,‬
‫אך אינה חברה בו בעצמה.‬
‫היא סוחרת.‬
‫זה הכול?‬
‫סליחה?‬
‫אינני זקוקה עוד לשירותייך.‬
‫אבל התאוריה שלי…‬
‫אין בה צורך.‬
‫שכרתי צוות שוטרים‬ ‫כדי שיבצעו חקירה ראויה לשמה.‬
‫הם יחשפו את זהותה של ויסלדאון,‬ ‫והיא תשלם על חוצפתה.‬
‫סמרטיטון הרכילות הרעיל הזה…‬
‫יחדל סוף־סוף מלהתקיים.‬
‫את רוצה להשתיק אותה?‬
‫אך עליה להביא עוד תועלת.‬
‫ילדה… לכי.‬
‫כמה זמן יימשך הקונצרט?‬ ‫-שלוש שעות? ארבע?‬
‫אך אני כבר שמעתי מספיק.‬
‫אתה האח האהוב עליי, אתה יודע?‬
‫אני רוצה לעצור ולאסוף ידידה.‬
‫ידידה?‬
‫למה שלא תהיה לי ידידה?‬
‫חוקי החברה לא חלים עליי.‬
‫אנא, אל תגלי לאימא.‬
‫- תופרת -‬
‫למה אנחנו אצל התופרת?‬
‫מדמואזל ברידג׳רטון!‬
‫זו אחותי אלואיז. נסיע אותה הביתה.‬
‫איך עבר עלייך הערב, יקירתי?‬
‫הוא היה…‬
‫בדיוק כפי שציפיתי.‬
‫נורא ומשעמם ביותר.‬
‫אז זו הסיבה שאינך רוצה‬ ‫להאריך את המכפלות שלך?‬
‫כל הבון־טון היה שם,‬ ‫ולא הייתה לי אף שיחה ראויה לשמה.‬
‫כל הבון־טון?‬ ‫כלומר, כולם חוץ ממשפחת פת׳רינגטון?‬
‫כן, כולם חוץ מ…‬
‫הם.‬
‫אמך לא עזרה למרינה להסתיר את מצבה לבדה.‬
‫ודאי שלא. כל המשרתים בבית ידעו.‬
‫אבל אולי זו אשת מקצוע.‬
‫הלוואי שלעולם לא ארגיז אותה.‬
‫מילותיה דברי אלוהים חיים.‬
‫הכול כשורה, אלואיז?‬
‫כן.‬
‫- זרעי ערער -‬
‫מרינה?‬
‫אולי נדבר?‬
‫מרינה?‬
‫את עוד ערה?‬
‫מרינה!‬
‫מרינה! אימא!‬
‫אימא, מהרי!‬
‫מרינה?‬
‫מרינה, אני כאן.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬