A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Mehet!
Megkérdezné Miss Nolant,
hogy a holmimat átvitték-e már
a herceg hálószobájából az én lakrészembe?
Tájékoztatná a kegyelmes asszonyt, hogy nem adok rá engedélyt?
Tényleg adjam át az üzenetet, uram?
Remélem, nem hiszi azt, hogy az ágyamba fogadom,
miután megvezetett.
Megnyugodhat,
nem érdekelnek a hitvesi teendők azok után, amit a legutóbb tett.
Akkor mégis milyen okból tart vissza?
Mert a feleségem.
A mézeshetek végével a feleség a saját hálószobájában szokott aludni.
Ön nem úgy látja, hogy már véget értek?
Tájékoztasson, hogy sikerrel jártak-e hitvesi erőfeszítései!
Ilyen fontos tényt nem titkolnék el.
Asszonyom!
Megérkezett a Whistledown.
- Talán… - Valami baj van?
- Azonnal csomagoljon! - Igenis.
Mi történt?
A bátyám botrányba keveredett.
Vissza kell mennem.
- Szükségük lesz rám. - Elkísérem.
Ez családi ügy.
Elviselem, ha külön alszik, de hogy külön éljen, azt nem!
Nem vesztem szem elől, amíg ki nem derül, állapotos-e.
Őkegyelmessége legnagyobb hintóját készíttesse elő!
Sok helyre lesz szükségem.
Miss Marina Thompson kegyvesztésének híre
tovább visszhangzik a város összes társalgójában
még napokkal azután is, hogy kiderült,
eljegyzése Colin Bridgertonnal nem több egyszerű átverésnél.
Persze, ha egy hölgy megszégyenül, azzal nem csak a saját hírneve csorbul.
A Temze szennyéhez hasonlóan mindenkit bemocskol,
akinek a közelébe kerül.
Ne mozogjon, ma chérie!
Ez a botrány beárnyékolhatja a belépőmet, mama.
Lehet, el kellene halasztani pár évvel.
Hallgass, lányom! Csak ne aggódj, és mosolyogj!
Featheringtonékat nem menti meg egy mosoly.
Penelope nem vétett,
mégis romokban a hírneve.
Inkább a saját családod miatt aggódj!
Mi is kényes helyzetbe kerültünk.
Szép napunk van, ugye, Lady Richmond?
Ez a Whistledown.
Isten mentsen attól, hogy valaha magamra haragítsam azt a nőt.
Igen.
Ha tönkre tudja tenni valaki hírnevét, talán…
helyre is tudja állítani.
Très élégante, Miss Bridgerton.
Csodás elsőbálozó lesz!
Nincs oly széles napernyő a világon,
amely el tudna rejteni egy bukott nőt,
így Miss Thompson csak abban reménykedhet, hogy sikerül máshol menedéket találnia.
- Nagyon sajnálom, tele vagyunk. - Vészhelyzetről van szó.
A kishölgy gyermekének nincs hova mennie.
Nem tudna ez alkalommal kivételt tenni?
Jelentős adomány fejében talán tudnék szerezni neki egy szobát.
De hát ez egy jótékonysági szervezet!
Mi is pénzből élünk,
amiből önnek, feltételezem, sok van.
Én…
Hó! Állj!
Megérkeztünk?
Nem kell börtönőrt játszania.
Nem a következő órákban fog kiderülni, hogy állapotos vagyok-e.
Miss Thompson szörnyen érezheti magát. Miért nem láthatom?
- Colin… - Hallgass ide!
Csak Whistledownnak köszönhetjük, hogy eddig megmenekültünk a szégyentől.
Hála neki senki sem hiszi azt, hogy te ejtetted teherbe.
De ha csak a közelébe mész, rád fog terelődni a gyanú,
amiért a húgaid fognak megfizetni.
- Ezt akarod? - Nyilván nem, de…
- Jó estét! - Lányom!
Mit keresel itt? Nem épp örömmámorban kellene úsznod?
Jöttem, amint meghallottam a hírt.
A nászutad közepén?
Hastings biztosan átkozza a Bridgerton nevet.
Egyébként hol van?
A Hastings-házba ment.
Mindent kézben tartunk, húgom. Nincs szükségünk a segítségedre.
Ez nem igaz. Te is tudod.
Daphne lehet a megoldás a helyzetre.
Ha meglátják, hogy itt a herceg és a hercegné,
talán elülnek a pletykák,
és továbbléphetünk, mintha mi sem történt volna.
És senki se fog gyanút.
A legjobb úgy tenni, mintha minden rendben lenne,
hogy a mit sem sejtők bedőljenek. Nem igaz, mama?
Lássuk csak, milyen eseményen lesznek ott sokan a héten!
Csak lesz valami.
A királyné fogadást rendez.
A herceggel biztosan meghív minket.
Kis szerencsével
Londonba való visszatérésünk elég beszédtémát szolgáltat ahhoz,
hogy másra már ne terelődjön a szó.
Örülök, hogy ilyen jól elrendeztétek.
- Tényleg el akartad venni? - Igen.
Inkább örülj neki, hogy nem egy ismeretlent vettél el!
- Nem volt ismeretlen. - De igen, bátyám.
- Még Whistledown is jobban ismerte. - Ő mindenkit ismer.
Örülj, hogy nem az esküvő után derült ki a titka!
Tarthatsz bolondnak…
de a szívem nem hallgat észérvekre.
Ha csak rá gondolok, a közelében akarok lenni, mellette…
tűnjék ez bármily esztelennek.
Ismerem ezt az érzést…
de nem láthatod.
Leandrosz minden este
átúszott Abüdoszból Szesztoszba az éj sötétjében, hogy láthassa kedvesét.
De eltévedt, és vízbe fúlt.
Így szól a történet.
Történt valami, húgom,
Clyvedonban?
Ha mindenképp beszélni akarsz vele,
talán intézhetek egy találkozót. Felügyelet mellett természetesen.
Ezt igazán értékelném. Látni fogod, hogy nem hiába epekedem.
Mindig is gyorsan tanult, barátom.
De a problémái helyett a mérkőzésekre kellene tartogatnom az erőmet.
Csak nem adja fel?
Az biztos nem segít a mérkőzéseivel.
Nem láttam ilyen feltüzeltnek, mióta megkapta a birtoka kulcsait.
- Arról nem akarok beszélni. - Megértem.
Arról sem beszél, mi történt a nászúton?
Semmi sem történt.
Az nem lehetett túl izgalmas a feleségének.
Azt ajánlom, ne képzelődjön a feleségem érzéseiről és tetteiről!
Mert nincs benne se ész, se logika?
- Miben? - A házasságban.
És semmit sem tehet ellene.
Esküt tettem.
Nem megmondtam?
Gyorsan tanul.
Ébren van még?
Láttam.
A királyné fogadást tart a héten.
El kell kísérnünk a bátyámat, hogy jelezzük a támogatásunkat.
Hol volt egész este?
Nem tudtam, hogy érdekli, merre járok.
Így fog kinézni ezentúl a házasságunk?
Egész este csavarog isten tudja hol és kivel?
Hogy kivel?
Ez igazán sértő.
Három hete sem vagyunk házasok, máris hűtlenséggel vádol.
Ennyire vad elképzelés lenne?
Mindketten ismerjük a hírnevét.
Látom, már teljesen kiürült a házasságunk.
Kiürült?
Jól hallotta.
Hát így érzi?
- Simon! - Daphne!
Azt akarom…
Ne menjünk a hálószobába…
befejezni, amit elkezdtünk?
Ne!
Mi lesz velünk? Simon?
Ha terhes, önnel maradok, és támogatom mindkettejüket.
És ha nem?
Akkor csak névleg leszünk házasok.
Természetesen mindent megkap, ami egy hercegnét megillet.
De nem fogok az útjába állni.
Különválnak útjaink.
Ez nem történhet meg. Nem fog megtörténni. Megértette?
Nem bízik bennem többé?
Hát legyen, kegyelmes uram! Megértettem.
Miss Thompson!
- Köszönöm, hogy eljött. - Nem volt választásom.
A bátyám látni kívánta.
Nem akarok további botrányt, amely ártana a családi hírnévnek.
Ezért itt maradok önökkel.
Marina! Mondja, hogy Whistledown téved!
Nem lehet igaz, amit írt.
De az.
Valóban gyermeket vár?
Nem értem. Úgy volt, hogy összeházasodunk. Azt mondta, szeret engem.
- Colin, nagyra tartom. - Nagyra?
Maga igazán kegyetlen, hogy idejött megbecsülésről papolni,
miközben bűnt követett el ellenem.
Ne beszéljen nekem bűnről!
Nem azért jöttem ide, hogy ön vagy bárki más megdorgáljon.
Nem volt más választásom.
Kegyetlennek tűnhet, de azt tettem, amit jónak láttam.
Senki sem segített, vagy terelt más irányba.
Nem volt más választásom.
Férjhez kellett mennem, és ön volt az egyetlen,
aki kis boldogsággal kecsegtetett.
Ezt vegyem bóknak?
Örüljek, hogy engem választott, átvert, és megpróbált rászedni, hogy elvegyem?
Örökre elbúcsúzom öntől, Miss Thompson.
Tudja, mi a legfájóbb?
Ha csak egyszerűen előadta volna nekem a helyzetét…
habozás nélkül elveszem.
Ennyire szerelmes voltam önbe.
De minden hazugság volt, már látom.
Most hazamegyek.
A családi hírnevének ártó további botrányokat elkerülendő.
A kocsi előállt. Át kell öltöznie a királyné fogadására.
Hát persze.
Hát nem csodás?
Újra együtt a család.
De, csodás. Több botrány kéne.
- Hercegné, csodásan néz ki. - Nagyon kedves.
Hát nem csodás a házas élet?
De, csodálatos és örömmel teli.
Utat! Ne csoportosuljanak már, mint birkák a vályú előtt!
Száz guinea-ben fogadok,
hogy egy éven belül gyerekük születik.
Még nem állapotos?
Minden energiánkat a feladatnak szenteljük, felség.
Reméljük, hamarosan elégedett lehet.
Igyekezzenek!
Micsoda természetességgel hazudik!
Nem lehetett volna jobb mesterem.
Régen járt a műtermemben.
Valamikor jöjjön el rajzolni!
Ahogy mondtam, a fejlődés gyakorlás kérdése.
Erre szokott hivatkozni,
amikor furcsa helyeken találok rajta festékfoltokat.
Találkozott múltkor a barátommal, Wetherbyvel?
- Hadd mutassam be egymásnak önöket! - Nem, köszönöm.
Anyámnak szüksége van rám. Viszlát!
Őfelsége beszélni szeretne önnel.
Velem? Most?
Tessék!
El!
Ki az?
- Felség? - Whistledown!
Megbíztam, hogy fedje fel a kilétét!
Higgye el, minden erőmmel igyekszem, és magam sem örülök,
hogy még nem sikerült lelepleznem. Arra gondoltam…
Nem elég gyorsan dolgozik. Véges a türelmem.
Választ akarok. Ezt a királynéja parancsolja.
Természetesen.
Felség!
Szóval visszatértek.
Remek időzítés
a bátyját övező pletykákat tekintve.
Csak véletlen egybeesés, Lady Danbury.
Működik a terve.
Még egy szót sem hallottam
Mr. Bridgerton és Miss Thompson kétes eljegyzéséről.
Majd' elfelejtettem.
Estélyt tartok, szeretném, ha ott lenne.
Imádjuk az estélyeket.
Nem tudom, mikor lesz időnk estélyre menni.
Egy személynek szól a meghívás.
Csak önnek, kegyelmes asszonyom.
Különleges estély lesz az elit házas asszonyainak.
Immáron ön is közéjük tartozik.
Micsoda arcátlanság!
Azok után, hogy megpróbáltak Mr. Bridgertonra sózni egy állapotos nőt.
Pen…
Hogy bírod? Szörnyű nálatok a hangulat?
Három napja nem járt nálunk senki.
Anya szerint tönkrementünk.
De mi van Colinnal? Ő is összetört a hírtől?
Sértve érzi magát, de rendben lesz.
A férfiak csak ilyenek, de…
Ne tudd meg, miket pletykálnak!
Lady Whistledown túl messzire ment.
Azt hittem, csodálod.
Nem, ha bemocskolja a legjobb barátnőm hírnevét.
Ha rájövünk, ki ő, rávesszük, hogy egy helyreigazítással
helyreállítsa a hírneveteket.
Minden rendben lesz, ígérem.
Drága Lady Bridgerton! Hát nem szörnyű mindkettőnk számára,
hogy így rászedett minket az a ravasz némber?
Kihasználta a kedvességem, miután az otthonomba fogadtam.
Higgye el,
fogalmam sem volt…
Lady Featherington, kérem, távozzék!
- Meghívott vendég vagyok! - Már nem.
Gondolom, ön sem szeretne további kellemetlenséget.
Jó kis lecke nekik.
Lecke? Miről, Miss Cowper?
Ne ítélj, hogy ne ítéltess?
Mi a baj?
Már felnőtt nő vagy, de anyádtól bármikor segítséget kérhetsz.
A házasságnak megvannak az örömei, de a kihívásai is.
Ebben igazad van.
Az enyém távolról sem tökéletes.
Akkor oszd meg velem a gondolataidat! Talán segíthetek.
A zavaros metaforáiddal és a sekélyes közhelyeiddel?
Édesem, csak segíteni szeretnék.
Tudod, mivel segítettél volna?
Ha az anyai tanácsaiddal felkészítettél volna a házasságra.
Ezt meg hogy érted?
Úgy, hogy teljesen tudatlanul engedtél ki a nagyvilágba.
A színlelésen kívül semmit sem tanítottál
a férj és feleség közötti kapcsolatról
és a házas életről.
Ha beszéltél volna nekem a valóban fontos dolgokról,
akkor tudtam volna az igazságot, és talán…
Daphne!
A hőség.
Nehezen viseli.
Nevetségessé tettek minket ma, mintha senkik lennénk,
és ez az ön hibája.
Hogy lehetne az én hibám? Ott se voltam.
Ha nincs a szenvedélye, megszabadultunk volna Miss Thompsontól,
amint tudomást szereztünk az állapotáról. És mindez nem történik meg.
Asszonyom!
Hastings hercegnéje van itt.
Annyira örülök a látogatásának!
Az édesanyja igen indulatos volt az imént.
De ha azért jött, hogy magyarázattal szolgáljon…
Miss Thompsonnal beszélnék.
Négyszemközt.
Ó…
Ha ez számít valamit, sajnálom.
A bátyja igazán rendes fiú.
Nem kell…
Bocsánatot szeretnék kérni.
Tőlem?
Félreítéltem,
és szeretném elmondani, hogy amit tett…
Megértem.
- Sajnálom a történteket. - Nem ön az egyetlen.
George katona volt…
de attól kedves volt és gyengéd.
Tökéletes volt.
Szerelmes voltam belé.
Aztán hirtelen nem jött meg a havi bajom,
állapotos lettem, és…
egyedül maradtam.
Mi Sir George családneve?
Vagy tudja, hogy melyik ezredben szolgál?
Minek az önnek, kegyelmes asszony?
Langham tábornok és a felesége Londonban vannak.
Talán beszélhetnék valamelyikükkel, és megtalálhatnánk Sir George-ot.
És mi haszna lenne annak? George nem kér belőlem.
Tényleg egyedül akar lenni?
Rangja sincs, se senkije, aki megvédené, támogatná önt vagy a gyermekét.
Ennél bármi jobb.
Miért ő döntse el a jövőjét,
mikor láthatólag nem törődik a következményekkel? Ő a hibás.
Rávehetnénk, hogy visszajöjjön…
és felelősséget vállaljon önért és a gyermekéért.
Miért kell egyedül szenvednie az ő bűnéért?
Tényleg meg tudná tenni?
Biztosíthatom, Miss Thompson…
hogy többre vagyok képes, mint hiszi.
WILL MONDRICH RAY PEARSON ELLEN
Legyőztem a legjobbat,
és mindenki mást is le fogok.
Sokan kíváncsiak a mérkőzéseimre, de drága a megrendezésük, ezért…
Nem adok rá pénzt.
Jövedelmezőbb ötletem van.
Mi lenne, ha egyezségre jutnánk a következő mérkőzése kimeneteléről?
Sajnálom, hogy az idejét raboltam, uram,
de azt hiszem, jobb lenne, ha távozna.
Hallgasson ide!
Ön inkább egy rizikós
vagy egy biztos üzletre tenné fel a jövőjét?
Ha legközelebb veszít…
annyit fogadok az ellenfelére,
hogy a nyeremény fele is örökre elég lesz önnek és a családjának.
A becsületem nem eladó.
Tudja, hogy miért csökken a támogatói száma?
Ön egy egyszerű előadó, aki szórakoztat.
Örömmel fogadunk arra, hogy mekkorát üt,
de egy úriember sem fog soha tisztes üzletemberként tekinteni önre.
Tudom, hogy buzog önben a harci szellem.
Bizonyára az édesapjától örökölte.
Katona volt, nem igaz?
Dunmore seregében szolgált, majd megszökött a gyarmatokról.
Azért szabadult volna fel,
hogy a fiából kivénhedt ökölvívó legyen,
akinek muszáj betántorognia a ringbe, hogy etetni tudja az övéit?
Ne merje a szájára venni a családomat!
Persze. Bocsánatot kérek.
Értse meg, én is a családomért teszem.
Nézze! Ez egy egyszerű megállapodás lenne, amely mindkettőnk problémáját megoldaná.
Annyit kérek csak, hogy gondolkozzon el rajta…
legalább.
Mindenki önre kíváncsi, mióta visszajött. Rengeteg meghívót kapunk.
Lady Danbury meghívta a csütörtöki estélyére.
A házas hölgyek körébe.
Képzelem, miket fognak kérdezni tőlem.
Megüzenem neki, hogy kifárasztotta az utazás.
- Uram! - Asszonyom!
Gondolja, hogy a tábornok felesége ott lesz Lady Danbury estélyén?
Mrs. Langham?
Szeret társaságba járni.
Akkor jelezzen vissza, hogy ott leszek!
Őkegyelmessége!
Üdvözlöm a bűnbarlangomban!
Úgy hiszem, ismeri Lady Trowbridge-et,
de találkozott már Lucy Granville-lel?
Ő itt Kitty Langham.
A tábornok felesége.
Örvendek a találkozásnak.
Ne csak bámuljanak! Osszanak a hercegnének!
Elmondjuk a szabályokat.
A nő először hitvesi esküt tesz, majd mi, kártyások elvesszük az ártatlanságát.
Már ha hagyott belőle valamit a férje.
Ne aggódjon!
Annyi a játék, hogy minden körben arra a lapra
teszi a jelölőjét, amelyik ön szerint a felfordított lapok között lesz.
Hölgyeim, tegyék meg a tétjeiket!
Elviselhetőbbé teszi, ha veszít.
A hercegné gyorsan tanul.
Biztosan gyorsan ráérez a dolgokra.
Csak egy kis gyakorlásra és kitartásra van szükség.
Jó estét, őkegyelme!
- Vicces, hogy itt találkozunk. - Nagy mókamester vagyok.
- Mostanában kerültél. - Most te tréfálkozol?
Ha nem kerülsz, akkor ugye nem bánod, ha ideülök?
- Egy nagy pohárral! - Igen, uram.
A gróf a fejemet venné, ha tudná, mennyit vesztettem.
A gróf csak kétéves.
Akkor szerencsém van, nem igaz?
Jól ment, de ez a kezdők szerencséje.
Még nincs vége a játéknak.
Mondja csak, Mrs. Langham…
Szólítson Kittynek!
Annyi pénzt nyert tőlem, hogy kijár önnek.
Akkor Kitty.
Egy katonát szeretnék megtalálni az egyik barátomnak.
Gondolja, hogy a férje tudna segíteni?
Ezt tőle kell megkérdeznie. Nagyon keveset van otthon.
Sajnálom.
Mit?
Egyáltalán nem bánom, hogy a férjemmel külön utakon járunk.
Kiélvezhetem a házasság adta szabadságot, és a társaságát sem kell elviselnem.
És a gyerekek? Nem hiányolják az édesapjukat?
Alig ismerik, úgyhogy nem.
Elfelejti, hogy a hercegné még a házasság kezdeti varázsa alatt áll.
Igen, a híres szerelmespár.
Ne is figyeljen rám!
A herceg társasága bizonyára nem terhes önnek.
Írjon a férjemnek!
Önnek talán válaszol a tábornok.
Ha már a feleségének nem.
Hercegné, megint ön nyert!
Látva, hogy milyen jól szórakozik, inkább ön a győztes, Lady Danbury.
Én is úgy gondolom.
Megint.
Szép ez a szín. És a buborékok…
Pont megfelelő.
Ne érts félre! Szeretem a brandyt. De néha csak a sör segít.
Térj a lényegre!
- Nem tudom, miről beszélsz. - De igen.
Igazad van. Tudom, hogy hibát követtél el a húgommal.
Miből gondolod, hogy én követtem el a hibát?
Nos, mert jól ismerem a húgomat.
És habár sok mindenre képes, arra nem, hogy ennyire elrontsa a dolgokat.
Sose fáradsz bele a színlelt tökéletességbe?
Még nézni is fárasztó.
- Legalább megtartjuk az adott szavunkat. - Fogalmad sincs róla, mit fogadtam meg.
Próbálom…
- Nem értheted. - Ezt hogy érted?
Bárhova mész, be nem tartott ígéretek sora követ.
Megvédted Daphnét Nigel Berbrooke-tól?
Mi van a nőügyeiddel? Megvan még a kis operaénekesnőd?
Elítélsz, pedig fogalmad sincs, micsoda felelősség családfőnek lenni,
- hisz sosem volt családod. - Daphnéval már egy család vagyunk.
De sajnos sosem érhetem el az általad képviselt magasztos ideált.
Inkább az a sajnálatos, hogy apád annyit volt távol,
hogy nem tanultad meg, hogyan kell házat vezetni.
Hát, téged elnézve nehéz lehet.
- Tessék? - A folytonos vergődéseddel.
- Kifog rajtad. - Hastings…
A felelősség. Hogy betartod az ígéreted,
amit minden elsőszülött fiú tesz az apja halálos ágyán.
Gondolod, hogy most is téged néz? Szégyenkezve?
Szörnyülködve afelett, amit tettél? Vajon mit szólna a néhai vikomt?
Nyugodjon le! Engedje el!
Hagyja békén! Nyugodjon le! Engedje el!
Úgy tűnik, eldurvultam az edzésen.
- Hívjam Jeffriest? - Nem kell.
Majd én.
Képzelheti, négy fiútestvérrel hány sebet kellett ellátnom az évek során.
Miért nem enged magához közel?
Daphne…
Áldás lenne egy gyerek.
Miért olyan hajthatatlan?
Mert megfogadtam, hogy sosem nemzek gyermeket.
Nem értem.
Az apámat…
a Hastings vérvonal fennmaradása a világon mindennél
jobban érdekelte.
Az anyámnál is.
Nálam is.
Ezért megfogadtam,
hogy hiábavaló lesz az erőfeszítése…
hogy a vérvonal velem fog kihalni.
Ennyi lenne az oka…
egy fogadalom?
Nekem is fogadalmat tett. Vagy tán elfelejtette az esküvőt?
Megmondtam…
Azt mondta, hogy nem lehet gyereke.
De azt nem, hogy azért,
mert bosszút fogadott egy azóta már halott emberrel szemben.
A halálos ágyánál fogadtam meg.
A nászágyunkban pedig elárult.
Biztosan jól értem?
Azért nem lesz soha gyerekünk, és nem fogunk velük boldogan élni,
mert az apjának megígérte?
Én…
Mondja ki!
Mondja!
Nem lehet máshogy.
Akkor köszönöm a felvilágosítást, uram.
Ha az apja iránti gyűlölete erősebb, mint az irántam érzett szerelme…
akkor igaza van.
Nem lehet máshogy.
Pár nap múlva kellene véreznem.
Akkor kiderül, melyik ígéretét szegte meg, és hogyan éljük a hátralévő életünket:
együtt szenvedve…
vagy külön, de boldogan.
Kedves olvasó! Hadd tegyek fel egy kérdést!
Van izgalmasabb a fogadásnál?
Hisz gyakran nagy rizikót vállalva lehet a legnagyobbat nyerni.
Aki viszont rossz lóra tesz,
a sajnálaton kívül mindent könnyedén elveszíthet.
- Ügyeljen rá, hogy eljusson a címre! - Igenis.
Természetesen nem lehet biztosra tudni,
hogy a fogadás kimenetele gazdagság vagy csőd lesz,
hacsak nem választ az ember biztosabb megoldást.
A szezon előrehaladtával
a legnagyobb játékosok még mindig nem fedték fel a lapjaikat…
így mostanában nem sok érdekes pletyka kering.
Tulajdonképpen ezen írónak nincs is említésre méltó híre.
„Nincs híre.”
De, a fogadásom.
Legalább nem írt semmi felháborítót.
Ez annál is rosszabb.
Nem írt semmit.
PLETYKAÉHSÉG?
Érdemes azonban megjegyezni,
hogy Hastings hercege és hercegnéje még nem fogadott vendégeket.
Friss házasaink még kétségkívül a hitvesi boldogságban fürödnek.
De ki hibáztatná őket?
És ki lenne meglepődve,
ha szorgalmas erőfeszítéseiket egy új jövevény jutalmazná egy éven belül?
Az eddigi írásaihoz Whistledown az információkat mindig
a társasági eseményeken szerezte.
De ahogy Marinát leleplezte, más volt.
Személyes.
A mamádon kívül más is tudott az állapotáról?
Persze. A ház összes cselédje.
Nem valószínű, hogy cseléd.
Talán egy iparos.
Valaki, aki gyakran járt hozzátok, és látott vagy hallott valamit.
Lehet.
Változtatnunk kell a kutatási módszerünkön.
Ez csodás, Pen! Be kell számolnom róla a királynénak.
A ma esti koncerten megteheted.
Még nem debütáltál, de szerinted a mamád elenged a koncertre?
Ha leleplezzük Whistledownt…
A Featherington név újra a régi lesz.
Haza kell mennem. Hátul megyek ki, hogy ne lássanak.
El?
Köszönöm.
Írtam Langham tábornoknak, és beszámoltam neki Sir George-ról.
Ha van becsülete…
- Írt a tábornoknak? - Igen.
És a herceg is aláírta a levelet?
Hát… nem.
De…
Marina, mi a baj?
A tábornok nem fog visszaírni önnek.
Azt nem tudhatja.
Egy hercegnét csak meghallgat.
- Muszáj neki. - Hát ilyen naiv?
Bocsánat.
Én… Nagyra értékelem a segítségét, de nem tud többet tenni.
- Marina… - Vége.
Már elfogadtam.
Köszönöm a fáradozását!
- Kihagyod a koncertet? - Igen.
Ma este nincs kedvem a zenéhez és a parádéhoz.
Bocsánatot kérek.
Sáskák lepték el az utcát? Vérré változott a Temze?
Itt a végítélet?
Lehet, túl kemény voltam veled.
Sajnálom.
Csak meg akartál védeni attól, hogy több bolondságot kövessek el.
Elismered, hogy bolond voltál?
- Érdekesen kérsz bocsánatot. - Jól van, na!
Lehet, hogy most fáj, de elmúlik.
A családod szeret,
a becsületed nem csorbult.
Elfelejted Miss Thompsont, és olyan lesz, mintha…
sose szeretted volna.
És neked ez használt?
Ennél lehangolóbb és gyászosabb tanácsot ugyanis régóta nem hallottam.
Azt még nem tudom.
Meglepődve hallottam, hogy te is velünk jössz este.
Gondolom, hálás lehetek, amiért nem aggattál rám egy tollat sem.
Elbűvölően nézel ki.
Eloise…
A társasági életbe való belépés izgalmas időszak egy hölgy életében.
Nem kérem, hogy színlelj, ha még nem vagy rá kész.
Talán türelmetlen voltam veled.
Nem szabad sürgetni a dolgot, ha még nem vagy kész.
A királyné is ott lesz a koncerten, ugye?
Úgy tudom, igen.
Akkor izgatottan várom az estét. Valóban izgalmas időszak, mama.
Kész van?
Igen.
Elnézést!
Sir Granville!
Bridgerton!
Elnézést!
Ha megbocsátanak.
Csak szeretném megérteni…
a helyzetét.
- Szeretném megérteni. - Egyszerű.
Szeretem Lord Wetherbyt.
Ön házas ember.
Ami szabadságot és védelmet biztosít a feleségemnek.
Tudja, boldogabbak vagyunk, mint a legtöbb ember ebben a teremben.
És Lord Wetherby miért udvarol a hölgyeknek?
Talán ők is ismerik a helyzetét?
És a becsület?
- Az érzelmek? - Ugyan mit tud róluk?
Állandó veszélyben élünk.
Napi szinten kockáztatom az életemet a szerelemért.
Fogalma sincs, milyen az, ha egy szobában van a szerelmével,
mégis, mintha egy végtelenség választaná el tőle.
Lopott pillantások, rejtett érintések. Még csak egymásra sem mosolyoghatunk…
anélkül, hogy körbenéznénk.
Bátorság kell hozzá…
hogy a társadalom elvárásain kívül éljen az ember.
Azt állítja, ön is így él…
de ez nem több…
üres beszédnél.
Tehát egyértelmű, felség.
Lady Whistledown a nemesi társaságot szolgálja ki,
de őmaga nem tartozik közéjük, hanem valamiféle iparos.
Ennyi?
Hogy mondja?
Nem tartok igényt a szolgálataira.
De az elméletem…
Nincs rá szükségem.
Felbéreltem pár magánrendőrt, hogy kinyomozzák a dolgot.
Leleplezik Whistledownt, és megfizet a szemtelenségéért.
Az az ártalmas pletykafészek végre megszűnik létezni.
El akarja hallgattatni?
De hát még jóvátehet dolgokat!
Gyermekem, menjen!
- Milyen hosszú a koncert? - Háromórás? Négy?
Bár nekem már most elegem van belőle.
Te vagy a kedvenc bátyusom. Tudod?
Útközben beugrunk egy barátomért.
Egy barátodért?
Nem lehetnek barátaim?
Teszek a társadalmi szabályokra.
Anyánknak ne mondd!
Miért jöttünk a divatszalonhoz?
Mademoiselle Bridgerton!
Ő a húgom, Eloise. Hazavisszük.
Milyen volt az estéje, ma chérie?
Olyan… amilyenre számítottam.
Förtelmesen unalmas.
Akkor ezért nem akarja megeresztetni a szoknyáját?
Az egész elit ott volt, de egy érdekes emberrel sem beszéltem.
Az egész elit? Kivéve Featheringtonékat, gondolom.
Igen, az egész elit, kivéve…
őket.
A mamádon kívül más is tudott az állapotáról?
Persze. A ház összes cselédje.
Talán az egyik iparos.
Isten mentsen attól, hogy valaha magamra haragítsam azt a nőt.
Minden rendben, Eloise?
Igen.
BORÓKAMAG
PITYPANG SZÁRÍTOTT…
Marina? Beszélhetnénk?
Marina? Ébren vagy még?
Marina!
Marina! Mama!
Mama, gyorsan!
Marina? Marina, itt vagyok.
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit