EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Den snabbaste uppvaktningen inträffade den regniga säsongen 1804,
då fröken Mary Leopold förlovade sig
över en tallrik mandel och lakrits
på bara fyra och en halv minut.
Fröken Leopold och hennes nya make lämnade London
blott timmar efter bröllopet,
av okänd anledning.
Av allt som jag har berättat för er, kära läsare,
är det bara en gnutta visdom som ni ska bära med er.
Man kan aldrig veta sanningen om ett äktenskap bakom stängda dörrar.
Passa er, rodnande nygifta par.
Ni vet inte vad som väntar.
Blir det prövningar…
Kan ni inte lämna mig i fred?
…eller förödmjukelse?
Försvinn! Låt mig vara!
Eller innehåller ens framtid det mest sällsynta av allt:
sann kärlek?
Vilket öde som väntar 1813 års ivriga par
kan bara två saker avslöja:
tiden
och, som vanligt, den här författaren.
Ni får le, Ers nåder.
Kan ni flytta er närmare varann?
Bättre.
Jag lämnar London när porträttet är färdigt. Kanske ikväll.
Då eldar du på ryktena om vårt äktenskap.
Jag slipper helst det.
Nu vet vi att jag inte väntar barn,
så du kan lämna London efter säsongen,
liksom övriga societeten.
-Det är bara några dagar kvar. -Nåväl.
Vad gäller vår bal på fredag…
Tänker du komma?
Jag har inte mycket till val. Jag är ju värd.
Det blir sista gången.
Nästa vecka är skådespelet över.
Ursäkta, men det här går inte.
Hans nåd kanske kan lägga handen på hertiginnans axel,
så att man kan se hur lyckliga ni är.
Du milde…
En sinnebild av tillgivenhet.
-Var träffade du henne? -I staden.
I butiken?
Borde inte du förbereda dig inför din första bal?
Bror, kan jag få vara med på det roliga i sommar?
OPERASÅNGERSKAN SIENA ROSSO…
Bror!
Om du låter bli min turklubba går det bra.
-Menar du allvar? -Jag ska genast börja öva!
Vilka andra ställen brukar madame Delacroix besöka?
Många ställen. Hon har många intressen.
Hemligheter, menar du. Var försiktig, Benedict.
Hon kanske inte är den du tror.
Det kan få konsekvenser att umgås med henne.
Tänk att du av alla säger det.
Ja, hon lönearbetar och bor utanför Grosvenor Square,
Gör det henne annorlunda?
Är hon mindre förtjänt av min tillgivenhet för att hon anses vara mindre lämplig?
-Så menar jag inte. -Vad menar du, då?
-Jag ska förbereda mig inför balen. -Ja, gör det.
Moster Winnie har skrivit.
-Francesca kommer hem imorgon. -Vad roligt!
Det var säkert skönt att åka bort.
-Hon har missat så mycket. -Ja.
Det har hänt mycket i år, med Daphne och hertigen,
och Anthony och…
Strunt samma.
-Marina? -Kom in, Pen.
Vad gör du? Du skulle vila.
Jag mår redan bättre.
-Marina… -Vad?
Jag mår mycket bättre, jag lovar.
Teet fick önskad effekt.
Nu när säsongen är över kan jag äntligen åka hem.
-Är du inte längre… -Med barn?
Då borde jag ha känt nåt.
Alla blev oroliga.
Det var inte meningen.
Förlåt för allt jag har sagt och gjort.
Du hade rätt om Colin.
Han är en godhjärtad man.
Du visade omtanke. Det kommer han att förstå.
Vad märkligt. Vi väntar inte besök idag.
Marina? Är allt bra?
Jag har bestämt mig.
Hertigen och jag ska gå skilda vägar.
Det blir bäst så.
Jag säger inte alltid rätt saker,
och ibland säger jag sånt som du inte vill höra.
Jag kan bara säga det jag vet.
Hur svårt det än är att förlåta nån, måste man gå vidare.
Det är inte upp till mig, mamma.
Hertigen väljer att hålla fast vid gammalt groll gentemot sin far
istället för att unna sig själv lycka.
Hur ska jag kunna förlåta det?
Hur ska vi kunna gå vidare?
Ers nåd?
Hoppas att ni hittar allt ni behöver inför balen.
Det blir säsongens höjdpunkt.
Mina flickor får förstås höra om festligheterna efteråt,
eftersom de inte fått nån inbjudan.
Särskilt Prudence är upprörd.
Eller hur, fru Varley?
Ja, tårarna strilar.
Ni kanske kan förklara för dem
hur den olyckliga situationen uppstod,
och vem som bar ansvaret.
Eller så gör vi plats.
Jag har inget emot att bjuda in er.
Vi vill säkert alla förlåta gamla felsteg
och gå vidare. Eller hur?
Som du vill.
Underbart!
Ursäkta, frun.
En vagn har anlänt vid huset.
En viss herr Crane är där.
Ursäkta. Sa ni "Crane"?
Kan det vara sir George Crane?
Trevligt att träffas, herr Crane.
Jag visste inte att en soldat skulle komma på besök.
Fröken Thompson har ju inte fått några brev från er på länge.
Det är som sig bör, frun.
Ursäkta?
Han är inte den ni tror.
Det är inte George, utan hans bror, sir Phillip.
Jag har bistra nyheter.
Min bror George dog på slagfältet…
…för flera veckor sen och…
Marina?
Marina, vänta.
Han skrev till mig…
George…
Han älskade mig.
Han ville att vi skulle gifta oss och få vårt barn.
Sir Phillip hittade ett halvfärdigt brev bland hans saker.
Om det inte hade varit för er förfrågan,
hade sir Phillip aldrig hittat mig.
Då hade jag aldrig fått veta att…
Han älskade mig.
Han älskade mig hela tiden.
Jag trodde att han var en usling, men det var han inte.
Han hade goda skäl att inte skriva tillbaka.
Och jag hade fel.
Fröken Eloise. Kom tillbaka när butiken har öppet.
Kan ni inte göra ett undantag? Jag behöver en klänning till balen.
-Ni har redan en. -Jag behöver en till.
Man kan aldrig ha för många.
Den här, kanske?
Då skulle jag imponera på familjen Featherington.
Stackars de.
De lider fortfarande av lady Whistledowns avslöjande.
Tänk om hon skrev nåt fördelaktigt om dem!
-Det kanske hon gör. -Varför tror ni det?
Hon vet vad som är bra för affärerna,
och att förarga lojala kunder är inte det.
Nej, det är det inte.
Oavsett om de tillhör familjen Featherington
eller familjen Bridgerton…
Lady Whistledown borde tänka på vad hon skriver.
Verkligen.
Många menar att män, som min bror till exempel,
kan uthärda rykten och skvaller,
men jag är inte så säker.
Jag vet varför ni är här. Ni är mycket klok
och bryr er om människorna i er närhet. Det gör ni rätt i.
Men jag har inte för avsikt att skämma ut nån.
Vad bra. För drottningen är arg.
Så Whistledown borde vara försiktig.
Det vore synd om hon blev tystad innan hon hann ställa allt till rätta.
Jag tror nog att Whistledown kan ta hand om sig själv.
Ja. Det kan hon verkligen.
Det var trevligt att talas vid, madame Delacroix.
Tack.
Lås dörren.
-Ers Nåd. -Ers Nåd.
Ska du på Wills fajt?
-Följer du med? -Nej, jag har för mycket att göra.
Men du borde gå och visa ditt stöd.
Simon…
Vad gjorde din far…
…för att få dig att avge ditt löfte?
Jag vill inte tala om det.
Borde inte jag få en förklaring, som din fru?
Du förtjänar mer än så. Jag…
Du kanske inte förstår det nu, men du ska veta
att det är för ditt eget bästa.
-Jag kan avgöra själv vad… -Du får det bättre utan mig.
Tre mot en att Iron Fist vinner.
Fem mot två, fördel Iron Fist.
Om du vinner, kanske vi kan lämna stan.
Vi kan ordna uppvisningsmatcher i hela landet.
Och leva från fajt till fajt?
Vi borde planera vår framtid, Alice.
Jag kan inte boxas för alltid. Vi är helt beroende av
min förmåga att krypa för såna som de.
Vad menar du?
Jag kan förlora.
Vinstpotten kanske räcker för oss.
-Tack för att ni kom. -Bra fajter lockar alltid.
-Varför bad ni oss komma? -Jag vill lägga ett ansenligt vad.
Ni kan tydligen hantera sånt.
Jag tror på Beast.
Fast Mondrich är favorit?
Varför skulle nån som ni vända sig till oss?
Alla som känner er vet säkert att ert ord inte är nåt värt.
Ni behöver inte tro på mitt ord. Istället…
…kan ni ta lagfarten till mitt hus. Om jag förlorar är det ert.
Jag väntade dig för en timme sen.
Ja, men du behöver inga lyckönskningar.
Är du redo?
Så redo jag kan bli.
Slå er ner, mitt herrskap! Matchen börjar strax!
Krediten hos sömmerskan är inte återställd.
Vi har alltså ingen.
Flickorna får helt enkelt använda nåt de haft förut.
Va? Då stannar jag hellre hemma.
Kan man ens återanvända klänningar?
Jag ber om ursäkt,
men mitt ärende var inte helt avslutat.
Jag skulle vilja tala med fröken Thompson.
Det är nåt jag vill fråga.
Gifta mig med er?
Jag förstår inte.
Min bror tog sig friheter med er kyskhet.
Jag gör bara min plikt.
Ett respektabelt äktenskap. Fröken Thompson!
Så bra. Sir Phillip ärvde Cranes titel.
Hans egendom räcker för att försörja er
och kanske era avlägsna kusiner.
Jag kan inte.
Jag varken känner eller älskar honom.
Jag kan inte gifta mig med honom.
George var fäst vid er, fröken Thompson. Det förändras aldrig.
Han hade velat att nån tog hand om er.
Att nån försörjde er.
Låt mig göra min bror till viljes.
Jag tackar er för ert erbjudande, men ni borde gå nu.
Nåväl.
Jag önskar er all välgång.
Vad har du gjort?
Det var ett perfekt frieri!
Jag är inte med barn längre,
så jag behöver inte längre spela med
i oönskade arrangemang eller lömska planer.
Kom igen, Will!
Ja!
Knocka honom!
Håva in pengarna!
Du klarar det!
Kom igen, Beast!
Ja!
Res på dig, Mondrich!
Jag vann!
Ers Nåd.
Lady Danbury.
Har ni glömt att vi skulle hjälpa er med förberedelserna?
Er mamma väntar i salongen.
Jag kommer strax.
Lady Danbury?
Kände ni till de här breven…
…som hertigen skrev till sin far som pojke?
Ja.
Och nu gör även ni det.
Jag visste inte att Simon hade talproblem som barn.
Givetvis inte.
Han gjorde allt för att övervinna sina svårigheter.
Han var…
Han var så stolt. Det var därför han skrev breven.
För att berätta om sina framsteg.
Den framlidna hertigen läste dem inte ens. Hur kunde…
Vilken sorts far…
Den sorten som kräver perfektion av sin son.
Och när det inte uppnåddes…
Ja… Ni kan ju tänka er.
Simon kunde inte vara mer olik en sån man.
Naturligtvis inte. Vi vet att det är sant, Ers nåd.
Ni hjälpte honom…
…övervinna svårigheterna.
Jag visade honom bara vad han klarade av.
Om han nån gång behövde uppmuntras
eller motiveras lite extra,
så erbjöd jag det mer än gärna.
Men i slutänden
var det hertigen som stod för triumfen.
Det var nödvändigt.
Jag hade tydligen behövt de där lyckönskningarna idag.
Ja. Men det var ingen dålig föreställning.
Om du behövde investerare eller pengar, kunde du ha kommit till mig.
Tack, men jag behöver ingen välgörenhet.
-Vad hände med din heder? -Min heder?
Berätta, Ers nåd.
Finns det nåt mer hedervärt än att ta hand om sin familj
och göra det som krävs?
Ska du säga det till Alice? Tror du att hon förstår dig?
Oroa dig inte för mitt äktenskap. Oroa dig för ditt eget.
-Det handlar inte om det. -Inte?
Din fru håller nog inte med.
Passa dig.
Du är arg,
men inte på mig.
Rikta ilskan nån annanstans och gör nåt åt saken istället.
Vad är det här? Och var kommer allt ifrån?
-Jag fick ett tips. -Om vadå?
-Nåt bra. -Men hur fick…
Strunt i det. Våra problem är lösta.
Det här är bara hälften.
-Var är resten? -Jag betalade min man.
Men det här är mer än nog.
Varley?
Vi åker till sömmerskan imorgon.
Flickorna ska få nya klänningar trots allt.
Äter inte du frukost i morgonrummet?
Jag ville ha miljöombyte.
-Jag kan gå. -Nej.
Du har redan börjat.
-Vad… -Jag ska till Bridgerton House.
Francesca är hemma från Bath.
Hela familjen ska visst samlas.
Vill du följa med?
De skulle nog tycka att det var konstigt annars.
Ja, jag följer med.
Jag skulle klara några ronder i en boxningsring.
Det skulle jag vilja se.
Syster!
-Francesca! Välkommen hem. -Vad härligt att se dig.
Och er, Ers nåd.
Fyra bröder räcker långt, men fem går också bra.
Simon! När får jag besöka Clyvedon?
Låt hertigen sätta sig först.
Du är välkommen när du vill.
Kom och visa mig vad du har lärt dig.
Jag delar inte med mig.
Gör aldrig om det du gjorde häromdagen. Förstår du mig?
När jag besökte min nya vän?
-Hon är inte din vän. -Hon är underbar.
-Du behöver inte oroa dig. -Jag vet.
Oroa dig för vadå?
För min vänskap med Genevieve Delacroix…
…sömmerskan.
Vad bra. Du förtjänar att vara lycklig, liksom vi alla.
Om hon kan göra dig det, gläder det mig.
Ditt spel imponerar, syster.
Kom, bror.
-Ja, Colin. Sjung nåt. -Om jag måste.
Är de här spetsade med nåt?
Fröjdas nu när vi är samman
Låt oss dela bytet och flaskan
Bytet får, bytet får
Bytet och flaskan får gå runt
Fröjdas nu när vi är samman
Låt oss dela bytet och…
Försvinn! Jag vill dansa med hertigen.
Bytet får, bytet får
Jag har nyheter.
-Jag har hittat Whistledown. -Vem är hon?
Ingen mindre än madame Delacroix.
Sömmerskan är Whistledown.
Hon ska skriva nåt fördelaktigt om er. Hon sa det själv.
Vad imponerande. Då driver hon två företag.
Vi borde sträva efter att bli som hon: ogifta, med en egen inkomst.
Det gläder mig att du hittade henne, men jag kan nog inte leva så.
Du har en hertiginna till syster.
Då blir det enklare att leva som du vill.
Min familj sitter i en helt annan sits.
Det lär inte ändras den närmaste framtiden.
Ja, Colin!
Bytet och flaskan får gå runt
Bytet får, bytet får
Bytet och flaskan får gå runt
Hur många hästar har du? Kan jag få en extra?
-Dina hästar är finast. -Låt hertigen vara nu.
Duger en ponny?
-Det vore… -Ers nåd.
Nu kommer det svåraste.
Och…
Inser du att den är gjord av papper?
Är den det?
Otroligt, madame Delacroix!
Eftersom ni kunde betala i förskott den här gången
och jag råkade ha en del tyger över…
Det finns två till, lady Featherington.
Min måste så klart tas in.
Min är perfekt.
Och min är gul.
Där ser ni. Allt ordnar sig till slut.
Philippa, herr Finch kanske tänker om vad gäller frieriet,
nu när du har en hemgift igen.
-Igen? -Ja.
Blev jag av med den?
Fröken Thompson?
Vad är det?
Jag behöver en läkare.
Säsongens sista bal kännetecknas alltid av antingen
förväntan eller bävan.
De som varit framgångsrika på äktenskapsmarknaden ser fram emot
att visa upp sina lyckade förbund…
…medan andra fasar för ännu en kväll
inför societetens vaksamma blickar.
De vet precis vad kvällen innebär:
att tiden officiellt är ute.
Betyder det att…
Trodde ni verkligen att ni kunde lösa problemet med te?
Det fungerar aldrig.
Men de som tycker sig sakna
såväl hopp som alternativ ska inte frukta.
Vem vet när ens lycka ändras?
Han var helt på lyset!
-Jag slår vad om att ni båda var det. -Okej.
Vi måste gå.
Jag måste förbereda mig för showen och du…
Om jag inte minns fel har du en bal att gå på.
Den sista, va?
För säsongen.
Men tyvärr inte min sista.
Betyder det att du ska dansa ikväll?
Kanske en kadrilj?
Säg inte att du ska valsa med nån ung fröken hela kvällen.
Jag håller mig borta från dansgolvet.
-Åtminstone om jag får bestämma. -Det vore väl tråkigt.
-Jag ska… -Följ med mig.
Ikväll.
Siena, jag är viscount.
Min syster är hertiginna och hertigen är min svåger.
Ingen skulle våga säga nåt.
Nej, inte till dig.
Det är bara fantasier. Det vet du.
Jag vill ha dig vid min sida.
Följ med mig.
-Det är likt. -Verkligen.
Herr Granville har utelämnat alla grå hårstrån jag fått på sistone.
-Kanske några rynkor också. -Nu sårar du mig.
-Vi borde diskutera igenom kvällen. -Naturligtvis.
Det vore nog klokt om vi dansade tre danser.
-Två. -Det är vår bal.
Två danser skulle nog göra gästerna besvikna.
Hellre det än att de blir överexalterade och ostyriga.
Högst två danser.
Du var underbar med Gregory och Hyacinth.
De avgudar dig.
Barn brukar göra det.
Jag vill ändå inte ha egna.
Självklart.
Ers nåder, gästerna anländer.
En sista dans, då.
Vill ni kanske måla av mig också?
Raring, se det här som ett genrep.
Du behöver inte känna dig pressad förrän du debuterar.
Jag känner bara andnöd i den här korsetten.
Raring…
Du avskyr balklänningar…
…men du ser förtjusande ut i en.
Jag säger inget om du smyger iväg till biblioteket.
Tack för att du kom.
Syster…
Jag borde nog tacka dig.
För vadå?
För att du är så perfekt…
…så att jag slipper.
Titta vem som är här.
Lady Featherington, en sån överraskning.
-Oväntat, minst sagt. -Vad ska jag säga?
Hertiginnan bjöd in oss personligen.
Omständigheter förändras, ibland över en natt.
Vi hörde att er man gjort en storvinst.
Var är han? Ute och firar?
Det är nog en omständighet som inte har förändrats.
Är det nån speciell som väntar på mig?
Bara det bästa för er.
Featherington.
Slå er ner.
LAUDANUM
-Har du trevligt? -Va?
Har du trevligt?
Ja, jag har precis dansat.
Jag såg dig inte.
Jag var på andra sidan. Det är mycket folk, så…
-Colin… -Pen…
Jag vill be dig om ursäkt.
Jag förstod det inte då, men du försökte bara skydda mig, och…
-Jag var dåraktig. -Nej.
Du var förälskad. Det ska du aldrig be om ursäkt för.
När man hamnar i en sån situation borde man förkunna det…
…bestämt, innerligt och högt.
Det är nåt jag vill berätta.
Jag har också nåt att berätta.
Jag ger mig av.
Jag inleder min resa tidigt imorgon.
Jag ska börja med Medelhavet.
Du inspirerade mig till det.
Du påminde mig om min längtan att resa.
Vad var det du ville säga?
Det minns jag inte.
-Ska vi dansa? -Nej.
Jag har dansat färdigt för ikväll.
Lycka till på resan.
Pen, titta! Drottningen är här.
Jag måste få veta vad hon planerar.
-Är allt i sin ordning? -Helt och hållet.
Drottningen. Försätt inte chansen.
Man närmar sig inte Hennes Majestät.
-Jag ber om en audiens. -Ja, men i så fall… Nej.
Jag vill tacka henne
för möjligheten att utreda Whistledown.
Hon är säkert nära att avslöja henne nu,
med en så framstående rådgivare.
Ni anar inte. Vi ska avslöja henne redan ikväll.
Självklart.
Det var ert kloka förslag att använda poliskåren, va?
Tja…
Hennes Majestät har tur som har en så begåvad man till sin hjälp.
Vi har listat ut att Whistledown använder tryckerit på Lombard Street
när resten av societeten är upptagen av såna här händelser.
Det är så hon arbetar. Vi ska gripa henne där.
Brimsley. Jag behöver dig.
Kära nån!
Du måste titta till Genevieve.
-Se till att hon stannar hemma. -Inte nu!
Du måste köra mig.
-Fröken Eloise… -Jag har fickpengar.
Massor.
-Ursäkta. -Herrn…
Ett ögonblick, min älskade. Jag kommer strax.
Jag funderade på att följa med dig.
Jag såg framför mig…
…hur vi dansade hela kvällen.
Men det kan inte bli mer än fantasier.
-Siena, vad gör du? -Vad jag gör?
Jag gör det jag alltid har gjort.
Jag tar hand om mig själv och min framtid.
För nu vet jag…
…innerst inne…
…att ingen annan kommer att göra det.
Jag försökte.
Du ska veta att jag försökte.
Jag vet bara att du är vilsen.
Och jag kan inte dras med i det.
Du måste släppa taget.
-Jag har varit orättvis, men… -Släpp taget.
Jag har det bra. Jag är tillfreds.
Herrn där inne tar mig för den jag är.
Han vill inte klä upp mig i nån fånig klänning
och ta med mig på bal.
Han vill inte att jag förändras.
Inte jag heller.
Du måste släppa taget.
Du har rätt.
Jag är ledsen, Siena.
Jag är ledsen.
TRYCKERI
-Vi måste återvända till balen. -Vänta.
Lady Whistledown.
Kör! Det är en fälla!
-Vad håller ni på med? -Ursäkta.
Jag misstog mig. Ni kanske kan hinna i fatt.
Har ni ändrat er angående separationen?
Nej.
Jag står fast vid den,
som ni vid er förmåga att snappa upp allt skvaller.
När ska ni acceptera det? Jag vet allt.
Stolthet, Ers nåd…
Det kostar en allt och lämnar inget kvar.
Låt det inte hända er också.
Är det annorlunda för män…
…när de blir förälskade?
Allt verkar vara annorlunda för dem.
Vi kom överens om att dansa en vals ikväll.
Jag saknar att dansa med din far.
Sista gången vi dansade var på en bal.
Påfåglar svassade runt. Alltså, riktiga.
Jag saknar nog allt med honom.
Ni älskade ju varann så mycket.
-Det är ovanligt, har jag förstått. -Vi hade också våra prövningar.
Din far och jag hade stora svårigheter, men vi övervann dem.
-Vi bestämde oss tidigt för att göra det. -Jag tror inte att…
Vi valde att älska varann varje dag.
Det är ett val, raring, och det är aldrig för sent att göra det.
Jag får aldrig träffa din far igen.
Jag vaknar varje morgon
och lägger handen på hans kudde…
…men vetskapen om att vi valde att älska varann
och göra allt vi kunde…
Tja…
Du anar inte hur mycket tröst det ger mig.
Jag önskar att det fanns nåt jag kunde göra, mamma.
Du är en Bridgerton. Det finns inget du inte klarar.
Daphne!
Allihop… Kvällen är visst till ända.
Vi får tacka våra värdar för en trevlig tillställning imorgon.
Sätt fart.
Ut. Genast.
Daphne.
Jag är hemskt ledsen.
För vad?
-Inte ens en hertig kan styra över vädret. -Det här var inte vad du hade tänkt dig.
-Nej, verkligen inte. -Så jag…
Det är bättre.
Jag vet varför du gav din far löftet.
Jag hittade breven du skrev till honom och läste dem.
-Daphne… -Att man inte är perfekt…
…gör en inte mindre värd att älska.
Din far fick dig att tro det.
Han fick dig att tro
att man måste vara felfri för att bli älskad, men han hade fel.
Om du vill ha bevis för det, kan du se på mig.
Jag orkar inte låtsas mer.
Jag kan inte låtsas att jag inte älskar dig.
För det gör jag.
Jag älskar hela dig.
Även det du tycker är för dystert eller skamligt.
Varje ärr, varje brist, varje skavank. Jag älskar dig.
Du kanske tror att du är för trasig
för att välja att bli lycklig, men du kan välja nåt annat, Simon.
Du kan välja att älska mig såsom jag älskar dig.
Det borde ingen annan få avgöra. Så får det inte vara.
Det måste du avgöra själv.
Herr Finch har en sån vänlig uppsyn, eller hur?
Hans blick inspirerar mig.
-Nog för att få tyst på dig? -Var snäll nu, Prudence.
Du får gott om chanser att hitta nån i sommar.
Jag tänker mig att vi ska renovera huset på landet…
Var är fröken Thompson?
Frun. Jag har nyheter.
-Vad har hänt? -Det är er man.
De säger att han är död.
Poliskåren vill ställa frågor.
Jag vill inte vara ensam.
Jag vet det nu.
Men jag vet inte hur jag ska vara mannen du behöver…
Mannen du förtjänar.
-Jag vet inte hur man gör. -Jo, det gör du.
-Daphne… -Jag vet det.
Du stannar.
Du stannar
och vi tar oss igenom det här tillsammans.
-Om du gör det här, om vi gör det, så… -Då spelar inget annat nån roll.
Om en säsong nånsin avslutas mer storslaget
än hos hertigen och hertiginnan av Hastings i år,
får den här författaren äta upp sina ord.
För det var deras minnesvärda kärlek
som avslutade ännu en skandaltyngd London-säsong.
Många lämnar nu staden för grönskan på landet,
och en del avslut känns mer beständiga än andra.
Jag finns här varje dag för att hjälpa dig
att uthärda din fars frånvaro.
Jag vet att du saknar honom.
Berätta nåt trevligt.
Hur gick det med Whistledown? Räddade du madame Delacroix?
Ja.
Nu kan hon rätta till allt hon har förstört.
Det är jag säker på.
Med Whistledown där ute blir nästa säsong intressantare.
Hur gjorde du?
Hur stod du ut i ett kärlekslöst äktenskap i 22 år?
Man hittar nåt att älska, raring.
Små saker och stora saker, som ens barn,
och till slut har man tillräckligt.
Du är stark, kanske till och med starkare än jag.
Du klarar dig.
Det finns andra slags avslut som blir till nya begynnelser…
-Säg att du har ett namn. -Vi har hittat honom,
mannen som ärver Featherington-egendomen. Men…
Tja…
Titta.
…hur osäker den nya begynnelsen än må vara.
Jag skriver till er från Grekland.
-Ta med en present. -Man ska inte be om presenter.
Jag vill ha nåt blått eller vitt.
Anthony, jag såg dig inte igår kväll.
Det stämmer. Jag mådde inte bra. Jag ber om ursäkt.
-Ska ni bege er till Clyvedon nu? -Vi stannar i London ett tag till.
Vi ska ha lite tid för oss själva.
-Du, då? Vad har du planerat? -Inget särskilt.
Förutom att finna min viscountess och förklara mina avsikter för henne.
Är viscounten redo för det?
-Hörde du det? Vem är den unga damen? -Spelar det nån roll?
Jag har insett vad det svåra är: kärleken själv.
Om den tas bort ur ekvationen blir det enklare.
Då glömmer jag varken mina plikter eller mitt förnuft.
Men ha det så trevligt.
Han kanske lär sig.
Kanske inte.
-Hälsa madame Delacroix. -Det får vänta, El.
Hon har rest till Frankrike.
Ska du inte ta farväl?
Det gjorde jag. Igår kväll.
Vi var på en härlig fest tillsammans.
-Var du med madame Delacroix igår? -Ja.
Berätta inte för vår syster att jag lämnade balen.
Vad är det?
Om du var med henne igår, så är hon inte…
Då kan hon inte vara…
-Samtidigt… -Kära nån.
…finns det ingen ände i sikte för den här författaren,
som nyligen fick kännedom om ett försök att avslöja henne…
Lady Whistledown.
Kör! Det är en fälla!
…iscensatt av en värdig motståndare.
Kanske träder jag fram en dag.
Men du ska veta, kära läsare,
att det beslutet vilar i mina händer.
Hälsningar, lady Whistledown.
Ni måste krysta, Ers nåd.
Krysta!
Mycket bra.
En gång till. Krysta.
Gratulerar, Ers nåder. En pojke.
Vill du hålla i honom?
Vi måste komma på ett namn.
Vad det än blir måste det börja med ett "A".
Det är ju en familjetradition.
Helt rätt, Ers nåd.
TILL MINNE AV BRIAN NICKELS
Undertexter: Love Waurio