NETFLIX PRESENTERAR
2011, EN FÖRORT TILL DAMASKUS, SYRIEN
-Du förlorade! -Du fuskade!
Nej!
Det är ingen middag. Det är en överraskningsfest åt dig.
-Jag hatar dig. -Förstör det inte för dem.
Överraskning!
Varför blev du inte överraskad? Det verkar som om du visste, lillan.
Nej, hur skulle jag veta det?
-Grattis på födelsedagen, älskling. -Tack, mamma.
Gå till ditt rum och byt om nu.
Nu äter vi, allihopa. Varsågoda.
Den syriska revolutionen har börjat.
Gatorna är fulla av folk
som kräver att president Bashar al-Assad ska avsättas i Damaskus.
Både sunnimuslimer och alawiter…
Sara, vad gör du? Kom och dansa med oss.
-Strax. -Vad tittar du på?
En grupp syriska kvinnor skriker…
Du ska ju inte titta på sånt där.
Det är verklighet. Det är som i Tunisien, Egypten och Libyen.
Och inget sånt kan hända i Syrien.
Ilskan växer nu…
Yalla, gumman.
-Det är tråkigt. Jag vill inte. -För din systers skull.
Farbror, kom igen.
Säg omelett.
Jag tackar Gud dag och natt för mina tre starka döttrar.
De är starkare än tusen söner.
Men glöm inte vilken tur de har som har mig som pappa
och som tränare.
Nu börjar han igen.
För två veckor sedan, på uttagningen till syriska mästerskapen
satte Yusra nytt personbästa på 100 meter fjäril.
Grattis, Yusra.
-Sara vann också sitt heat. -Ja, Sara är en stark ledare som jag.
Men Yusra har disciplin, styrka och ihärdighet.
Hon är mitt energiknippe.
-Vad är jag? -Och du, Shahed, pappas älskling…
Du är min lilla krigare.
Ärade gäster, jag kommer att bli den första pappan i världen
med tre döttrar som simmar i OS.
2015, FYRA ÅR SENARE
-Är inte det där er kusin? -Nizar.
Nizar!
-Hur är det? -Bra. Spela en låt för oss.
-Va? -Spela en låt för oss.
-Vad får jag? -Jag bjuder på en shot.
Den här är till er.
Kom igen, Sara. Klå honom.
Visa mig, då.
Nej, så får du inte göra.
Nej, jag svär. Så får du inte göra.
Det är sent. Vi borde åka hem.
-Varför? -Vi ska vara i bassängen kl. 6.
Är det verkligen någon mening med att träna nu?
-Om jag vill vara med i OS. -OS?
Vem ska du simma för? Vi har inget land längre.
Syrien är borta. Har du inte märkt det?
Det är tidigt än.
Vad är det?
-Vad är det? -Razan Haddad är död.
I en bombräd.
Alla snackar på Facebook.
Herregud…
Jag träffade henne nyss.
Där ser du. Desto mer anledning att gå hem.
Desto mer anledning att festa.
Sara, var försiktig. Kom in igen.
Du är så irriterande. Hala, du får gärna hjälpa till.
Razan Haddad! Vi glömmer dig aldrig!
Hejdå!
Hej, snygging.
Läget, tjejer?
Ta ett glas med oss. Eller gillar ni inte hur jag ser ut?
Duger vi inte åt er?
Jag hatar det här området.
Var har ni varit?
Är ni inte ute lite sent?
Sara, var försiktig.
Ge mig nycklarna.
Du väcker pappa och mamma.
Lulu.
Hur mår du, vännen?
Var inte rädd.
God natt, min fina.
Vet du vad klockan är?
Vet du vad din pappa skulle säga om det här?
Förlåt.
Hörde du om Razan Haddad?
Jag hörde det.
Gud bevare hennes själ och ge hennes mamma styrka.
Yalla, älskling, sov nu. Du ska träna imorgon bitti.
Vad fick jag för tid?
-Du är trött. -Vad fick jag för tid, pappa?
Tränaren. Vi ses där hemma.
Här är Michael Phelps i 100 m fjäril. Han satsar på ett sjunde OS-guld.
Phelps på bana fem.
Ser du? Han använder armarna, inte benen.
Visste du att han var i Sydney när han var 15?
Men nu kommer Phelps!
Han är den yngsta amerikanska simmaren någonsin i OS.
Han fixar det. Det är nytt OS-rekord.
Man är ingen riktig idrottare om man inte drömmer om OS.
Du ska inte representera oss i syriska mästerskapen nu.
Yusra och Arwa fick bättre tider än du.
Allt går helt perfekt för Michael Phelps här i Peking.
-Hala har åkt till Hannover i Tyskland. -Va?
-Hon åkte utan sin familj. -Varför sa hon inget?
Hon tänker ansöka om familjeåterförening.
Om man är under 18 har familjen rätt att komma till en.
Varför sa hon inget?
Vad äcklig du är
Jag lägger upp den.
Nej, jag vill inte bli av med följare.
Legitimation.
Omar?
Från Duma? Vad gör du här?
Sara.
Vad skrattar du åt?
-Är det olagligt att skratta nu? -Ge mig din legitimation.
-Hon menade inget illa. -Håll käften.
Jag menade inget illa.
Prata inte för mycket. Uppfattat?
Lyft armarna.
-Gör du så mot dina systrar? -Du är inte min syster.
Är det din syster?
Ställ dig upp.
Yalla.
Lyft armarna.
Krypskytt!
Kolla upp!
Titta upp!
Åk. Det är folk på bussen.
ERA PLAN KAN INTE BOMBA VÅRA DRÖMMAR
Jag kan inte låta mina döttrar resa genom Europa ensamma.
Vad hände med dina starka döttrar?
Razan Haddad är min tredje vän att dö på en månad.
Vet du hur ofta vi nästan har dött?
Vi måste skicka Yusra till Tyskland innan hon fyller 18.
Älskling, problemet är att det är för farligt.
Om ni ändå kunde flyga.
Ja, de europeiska länderna delar ju ut visum till syrier.
Mamma, det är enkelt. När vi är i Tyskland söker vi familjeåterförening.
Då kan ni flyga dit. Det är enkelt.
Skulle jag låta er riskera livet,
krypa genom Europas farligaste delar så att vi kan flyga?
Alla gör det. Hala gjorde det. Hon sa att det är enkelt…
Älskling, kom.
-Den har gått i hela kvarteret. -Jag är mörkrädd.
Var inte rädd, lillan.
Jag hoppas att bilbatteriet räcker.
Yalla, ser du? Ät upp nu.
Jag vill tillbaka till Darayya.
-Det är fortfarande farligt i Darayya. -Hela Syrien är farligt.
Men det är inte farligt för er att gå genom Europa?
-Jo, men när vi kommer dit är vi trygga. -Om ni kommer dit.
Och vad är ni när ni kommer dit?
Flyktingar? Era simmarkarriärer är över.
Det är det bästa sättet.
Hon tror alltid att hon vet bäst.
Ni åker inte.
Punkt slut.
Om det var jag som var 17 år skulle jag få åka ensam.
Det är bara Yusra du inte vill riskera.
Pappa, om Sara…
Sluta tänka på henne.
Koncentrera dig.
I vattnet är du ensam. Det är din kamp.
Du ska vinna, inte vara trevlig. Du har ett mål som du måste nå.
Fokusera på det du kan kontrollera.
Starten.
Strömlinjeformen.
Sparken från väggen. Andningen.
Hitta din bana. Simma ditt lopp.
På edra platser.
Yusra!
Två personer dog på fotbollsplanen.
Pappa.
Nizar ska till Tyskland.
Nizar?
Han kan resa med mig och Sara.
Han skulle inte få gå över gatan med er, än mindre ta er till Tyskland.
Men Nizar är deras kusin.
-Han skulle aldrig överge dem. -Vems sida står du på?
Jag står inte på någon sida. Det här handlar inte om oss, utan om deras liv.
De har ingen framtid här längre.
Det är inget sommarläger. Vad är du för en mamma?
Pappa, du ser ju vad som händer. Det blir bara värre och värre här.
Hur ska jag ta mig till OS om jag inte kan simma?
När jag kommer till Europa ska jag fortsätta träna.
Alla simmare ger sig iväg.
Jag vill åka. Jag vill fortsätta träna.
-Jag får följa med. -Och lämna mamma och Shahed ensamma?
-Vad ska jag göra om något händer henne? -Jag och Nizar är med henne.
Jag lovar.
Tack, pappa.
Få mig inte att se ut som en lögnare.
Jag följer inte med er.
Okej? Det är kallt där. Jag gillar inte kyla.
Och jag pratar inte tyska, bara engelska. Romy känner en sponsor i Kanada.
Han ska hjälpa mig med papperen för Toronto.
Sånt funkar aldrig.
Kanada är kallare än Tyskland, så lycka till.
Har hon rätt?
Inte vet jag.
Är Kanada kallare än Tyskland?
-Det är klart. -Tänk inte Tyskland, tänk Berlin.
Världens dj-huvudstad, party hela helgen, svartklubbar.
Berghain.
-Känner du till Berghain? -Så klart.
Dj Niz behöver europeisk exponering. Fler kommer att lyssna på dina mixar.
Hur kan du låta dina två favoritkusiner åka till Europa utan dig?
Men ni är inte mina favoritkusiner. Mina andra kusiner är snälla mot mig.
Okej. Då åker vi utan dig.
Ni flyger till Istanbul på turistvisum.
Om någon frågar ska ni till Turkiet på semester.
Hitta en smugglare som tar er till Bulgarien.
Det är dyrare än att resa över havet, men mycket säkrare.
-Tio tusen euro. Var försiktig med dem. -Hur fick du dem?
Jag lånade dem.
Är det inte för mycket, pappa? Behåll lite åt er.
Jag ska försöka skaffa mer om ni skulle fastna.
Om ni skulle fastna får du sköta snacket.
Självklart. Oroa dig inte, farbror.
Den här är din.
Berätta för folk att du har simmat för ditt land.
Det måste betyda något.
Du också, Sara.
Får jag låna dina converse?
Nej, de är för stora för dig. Jag ska ha med mig dem.
Får jag låna ditt nagellack?
Du förstör det bara.
Får jag följa med?
Vem skulle då ta hand om Lulu?
Titta vad jag har gjort åt dig.
Har du gjort den?
För att du ska hitta till Tyskland.
Åh, gumman.
Den ska jag ta med mig.
Sätt Lulu i buren innan hon bajsar på din säng.
Lulu.
-Kom och hjälp oss. -Vad gör ni?
Lulu flyger!
När ni föddes…
…ville jag ge er allt jag inte hade.
Frihet att välja vad ni ville i livet.
När jag föreställde mig er framtid…
Nu kommer han.
…såg jag er inte i bröllopsklänning som andra mammor.
Förlåt att jag är sen.
-Vad hände? -Jag glömde mitt pass.
Habibi…
Ni skulle läsa på de bästa universiteten…
Oroa dig inte, de är som mina systrar. Jag ska skydda dem med mitt liv.
Kom här.
…få stolta karriärer och underbara liv. Det var allt jag önskade mig.
Vi kommer att få allt det, mamma.
Inshallah.
Min älskling.
-Jag ska ta hand om henne. -Ta hand om dig själv också.
Ni ringer väl så fort ni kommer fram?
Vet du att jag älskar dig?
-Jag vet. -Vet du verkligen det?
Åk inte. Snälla, åk inte.
Vi ses snart i Tyskland. Jag lovar. Jättesnart.
-Passen. Vart ska ni? -Istanbul.
Bärbara datorer, mobiler…
Ha en trygg resa.
Bärbara datorer, mobiler, datorer.
Gud bevare er.
Välkomna ombord på detta flyg till Istanbul.
Vi vill påminna er om
att flytvästarna tillhör flygbolaget.
Försök att stjäla dem är ett brott och kommer att leda till åtal.
Flygbolaget vill gärna påminna om att ni är ett gäng hemlösa flyktingar nu.
Vi är inte flyktingar. Vi har ett hem.
Vi vill ha ett rum.
Jaså, okej.
Är det så här vi ska ha det?
Ja, Yusra och jag tar sängarna. Du tar golvet vid dörren.
Så du kan skydda oss som du ska.
-Bara att vänja sig. -Kul.
Jag såg på Facebook att det finns ett torg som alla syrier går till.
Tänker du sköta all organisering?
Det var det vi sa till pappa.
-Exakt. -Visst.
-Hade du dem där? -Ingen kollar där.
-Det har inte jag hört. -Vad har du hört?
-Yalla! -Jaså?
Skada inte min syster.
Det är min säng.
-Nej, den är min. -Jag somnar här.
Det är min säng!
Nu räcker det!
Golvet blir det.
Jag älskar er.
Vi behöver en smugglare.
Känner du någon pålitlig?
-Vi ska över den bron. -Gick vi inte redan där?
Det finns över två miljoner syrier i Turkiet, och han hittar inte en enda.
-Vi är kvar på den europeiska sidan. -Vart ska vi, då?
Det måste vara fel bro.
Ny plan: Vi följer inte Nizar, vi följer dem.
-Va? -Nu delar vi ledarskapet. Yalla.
När hade jag ledarskapet?
Du ser. Vi borde ha fått bestämma från början.
De har SIM-kort.
Talar du engelska? Vi vill ha SIM-kort för Europa.
Va? Varför är de klädda så?
De lyckades inte sälja kostymerna så de satte på flytvästar.
-Hur mycket? -Två tusen dollar var.
-Två tusen dollar? -Ja.
Han kan ta oss med båt till Lesbos.
En buss tar oss till kusten. Det kostar 2 000 dollar var.
-Hälften nu och hälften där. -Pappa sa att vi inte skulle ta en båt.
Han säger att båtarna kommer igenom.
Vet du hur lång tid det tar att gå via Bulgarien?
Jag tycker att det låter bäst.
En båt som tar några timmar och så är vi i Grekland. I Europa.
Snackar vi om att ta en båt med den enda som inte kan simma?
-Nej, habibi, jag kan simma. -Vi åker med honom.
Inga mobiler, ingen GPZ, ingen mat, ingen toalett.
-Ingen toalett på tio timmar? -Det går bra.
Yalla.
Min vän, pengar, dollar, massari…
Dollar, euro. Okej?
En?
-Två. -Du?
-Jag och min syster. -Okej.
Tusen.
Bra.
Det är mina döttrar.
Euro, massari, dollar.
Yalla.
Gå ner så kommer jag med båten.
Gå ner.
Ner.
Ska vi gå ner här?
-Gick det bra? -Ja.
Hej.
-Talar du engelska? -Ja.
-Är det en pojke eller en flicka? -En flicka.
Vad söt!
Hallå!
-Jag heter Emad. Trevligt att träffas. -Jag heter Yusra.
Jag är Sara, hennes syster. Vi är från Syrien.
-Är ni syrier? -Ja, syrier.
-Hej. Nizar Mardini. -Hej.
-Vad heter du? -Ninar.
-Var kommer du ifrån? -Afghanistan. Kabul.
Han där har kommit ända från Somalia.
-Han har följt mig sen Iran. -Du har följt mig. Han gillar min mat.
Jag var kock på en restaurang hemma.
-Jag heter Bilal. -Hej.
Jag kommer att sakna honom i Berlin.
Vi ska också till Tyskland. Vi har en kompis i Hannover.
Var är du ifrån?
Jag har rest från Sudan med min fru Onnab. Vi vill till Sverige.
Trevligt att träffas.
Du då? Var kommer du ifrån?
Från Eritrea.
-Vad heter du? -Shada.
-Vi ska till Storbritannien. -Trevligt att träffas.
Var är smugglaren?
Hoppas han kommer.
Damaskus
Damaskus…
MAMMA
Nej, svara inte. De blir bara oroliga.
-Jag skickar sms. -Nej. Vad ska du skriva?
Jag såg en stjärna falla.
Det är en ängel som fimpar cigaretten, så att Allah inte ser att han röker.
Varför måste du alltid förstöra allt?
Tack.
Arsenal.
-Mår du bra? -Ja då.
Är du säker?
Ja, det hände igår, men det är ingen fara.
Visa mig.
Gör det ont? Vänta lite, jag får skära av den.
-Så här. -Nej!
Det var inte roligt.
Varför skrattar du då?
Vi går ner.
Yalla.
Kom.
Yalla.
-Okej, allihop. Nu är det klart. -Nu?
Det är ingen kustbevakning.
Inga problem.
Okej. En person, en väska.
En person, en väska.
Okej?
-Kan du ta min dotter? -Bära henne?
Ta väskan.
Nej, lyssna.
Se hur den ser ut. Det går inte. Se hur många vi är.
Vi ska inte med.
Sara, kom.
-Vi har betalat allt vi har. Kom. -Nej.
Tyst. Inga problem.
-Vi är för många, vi behöver en båt till. -Vi får inte plats.
-I med er. -Det får inte plats fler i båten.
Lyssna. Skrik inte. Polisen kommer.
-Gör plats åt alla. -Åk!
-Vi behöver en båt till. -Vi är för många.
Okej, titta. Vänster, höger. Okej?
Här, fram, tillbaka. Okej? Långsamt, bra.
Snabbt, inte bra. Okej? Långsamt.
Kompis, den fungerar inte.
Varför funkar den inte?
Vi har betalat 2 000 dollar.
Båten är trasig.
-Hoppa ur. -Gå ner.
Vänta. Ska han inte med?
Sara? Tänk om de inte kan simma.
Vilka här kan simma?
Vilka kan simma?
Ni som räcker upp handen, välj en person som inte gör det.
Det är er plikt att hjälpa dem. Det är ert ansvar.
Ni som kan simma hjälper dem som inte kan det.
Shada.
Oroa dig inte.
Båda två?
Ja.
Vi klarar det tillsammans. Vi samarbetar.
Vi klarar det här tillsammans. Vi hjälper varandra.
Gud är god.
Lita på Gud, allihopa.
Båten är trasig. Jag svär, den är trasig.
Gud, vi sjunker.
Den läcker.
Det är vågorna, oroa er inte.
Den är full av vatten.
Den sjunker inte.
Vi sjunker inte.
Vi klarar det här. Oroa er inte.
Pappa…
Var inte rädd, gubben.
Varför stannade motorn?
-Varför stannade motorn? -Lugna er!
Lugna er, allihopa.
Lugna er.
Lugna er. Det är ingen fara.
Dra.
Emad.
En gång till.
Dra.
Vi försöker. Har vi bensin?
-Ja, det finns bensin. Det är bra. -Det går bra. Oroa dig inte.
-Bilal. -Okej.
Håll den.
Släpp förbi mig.
Sitt, vi måste behålla balansen i båten.
Akta barnen. Barnen!
Lyssna på mig.
Jag har läst maskinteknik.
Jag kan försöka laga motorn.
Håll er lugna.
-Vad vet du? -Vet du hur man gör?
Jag vet inte, jag kan försöka. Jag går bara första året.
Gud är störst.
Den här?
Sätt tillbaka den.
Dra!
Vi är för tunga.
Kasta allt vi inte behöver i havet.
Kasta allt!
Vi är för tunga.
-Fortsätt ösa. -Snälla!
Vi måste få ut vattnet.
Fort!
Fortsätt ösa!
Vi gör samma sak igen och igen.
Jag har täckning. Sjöräddningen. Det ringer.
Hallå?
Hjälp! Vi behöver akut räddning.
Vi är på en båt mellan Ayvalik och Lesbos. Vår motor har stannat.
Men vi är på grekiskt vatten.
-Stanna. Kan ni åka tillbaka? -Nej, vi sjunker.
Du förstår inte. Vi har barn, vi har kvinnor. Vi dör.
Snälla, du förstår inte. Vi kommer att dö. Snälla. Hallå?
Det är inte deras policy.
Ös ut vattnet.
Abdo, ge mig din kniv.
Sätt dig. Håll balansen i båten.
Sara. Sara, Vad gör du?
-Hjälp mig med repet. -Sara!
Sara, sätt dig.
Sara, vad gör du?
Vi måste göra båten lättare.
Snälla!
Sara.
-Fortsätt ösa. -Okej.
Sara!
Nej, Yusra. Ni kommer att dö. För Guds skull, låt bli.
Jag kan inte lämna henne i vattnet. Släpp mig!
-Låt henne inte komma i. -Vad ska jag göra?
Går du i så går jag i.
Nej!
Sara har rätt. Vi är för tunga.
-Jag kan inte simma. Jag skulle annars. -Det gör inget.
Nej!
Vad gör ni?
Är ni galna?
Den fungerar! Motorn fungerar!
Motorn gick igång!
Håll i dig, Nizar.
Vi sjunker.
Sara, motorn är igång! Kom upp i båten.
Nej, då sjunker båten.
Det är för farligt.
Sara!
Hitta din bana.
Simma ditt lopp.
Yusra!
Titta.
Vi är nästan där. Jag ser land!
Knuffa. Yalla.
Kvinnor och barn först.
Vi klarade det!
-Ursäkta mig. Kan vi få vatten till alla? -Inga flyktingar.
-Nej, vi har pengar. Vi kan betala. -Inga flyktingar.
Kom.
En kran.
Det finns vatten här.
Kom, det finns vatten här.
Ta hit barnen.
-Drick. -Nej, drick du.
Låt henne dricka klart.
Okej, drick.
-Er mamma har ringt. -Har du kvar mobilen?
-Vi kan dela på den. -Okej.
Jag har ringt en miljon gånger. Hur mår ni? Var är ni?
På Lesbos. Vi är i Europa, mamma.
Tack gode Gud. Jag har bett för er varenda dag.
Välsigne dig, faster. Hälsa min mamma och ta hand om henne.
Mamma gråter.
Yalla, Shahed.
Joey åkte ut i American Idol, och det var orättvist.
Jag saknar…
Vi får hitta en laddare.
Tack.
Ja, ställ dem här. Vi har så att det räcker.
-Tack. -Till bebisen.
Tack så mycket. Tack.
-Tack. -Varsågod.
Okej. Till dig.
-Tack. -Varsågod.
Den där med text på.
En fiskmås svävade över oss.
Den följde med oss länge.
Det kändes lite som om den visade vägen.
Allt jag tänkte på var att ingen visste var vi var.
Att vi inte svarade i mobilen.
Och hur dumt det vore för simmare att dö i havet.
Tänk om pappa hör att jag lät dig komma i och simma.
Han skulle bli stolt.
-En kopp te till Sara. -Tack.
En kopp te till mig.
Och en, två, tre, fyra, 125 sockerbitar.
-Tre. -Till Sara.
Det ni gjorde där i havet… Det var…
Förlåt att jag inte klarade det.
Jag vet inte hur ni…
Det var hon som hoppade i först. Hon är en superhjälte.
Jag håller med.
Ni kunde ju ha sagt att ni var professionella simmare.
Säg bara till om ni behöver något.
Jag behöver verkligen tvätta håret.
-Det är fullt av salt. -Det finns duschar där bakom.
Gör det?
-Men det var väldigt lång kö. -Kö?
Kom igen. Superhjältar köar inte.
Okej.
Jag hittar en dusch utan kö.
-Kom igen. -Vad gör ni?
-Vi måste se europeiska ut. -Och rika.
Här ser man att jag har pengar.
-Men dig måste vi fixa. -Nej.
-Knäpp upp den. -Lita på oss.
Jag litar inte på er.
Se på mig.
-Vad är det för frisyr. -Jag gillar den.
Vad hemskt.
Du ser ut som en viktig affärsman som är väldigt stolt.
Ser jag europeisk och rik ut nu? Då går vi.
Ciao.
De vet inget om att folk dör där ute på havet.
Hur ska vi ta oss till Tyskland?
Vi följer tågspåren mellan städerna.
Genom Grekland, Makedonien, Serbien och Ungern.
Genom Österrike till Tyskland.
Vi är säkrast tillsammans.
Det ser inte bra ut.
Varför Storbritannien? Är din man där?
Är han död?
Min man är ingen bra man.
Du bär inte hijab. Du simmar.
Jag har aldrig träffat någon som du förut.
Min pappa var professionell simmare.
Han simmade för Syrien, och han älskade verkligen det.
Men han blev tvungen att sluta.
Och eftersom han bara fick döttrar så fick han träna oss.
Han var tränare åt mig och min syster.
-Är ni hans ambition nu? -Ja.
Jag älskar det. Att simma är mitt hem.
Det är där jag hör hemma.
Och…
En dag vill jag simma i OS. Jag hade hoppats på Rio.
Men det känns väldigt avlägset nu.
Jag vet inte om jag klarar det.
Jag tror att du klarar det.
Vad ska du göra i Hannover?
Ta dit resten av familjen.
Och sen?
Jag vet inte. Sjunga en sång, plantera ett träd.
Jag vill läsa vidare.
Konst kanske.
Jag vill också läsa vidare. Litteratur.
Jag måste hitta ett jobb också. Jag måste skicka pengar hem.
-Till din fru? -Nej, jag är inte gift.
-Är du? -Säg en superhjälte som är gift.
-Gifte sig inte Stålmannen med Lois Lane? -En kvinnlig superhjälte.
Hallå, talar du engelska?
-Engelska? -Ja.
Korsar ni gränsen i Tabanovtse sätts ni i läger.
-Av vem? -Serbisk polis.
De tar fingeravtryck.
När de har gjort det är ni fast där.
Jag kan ta er till Ungern.
Ingen polis, inga fingeravtryck, inga problem.
-Hur mycket? -Fem hundra euro var.
Är vi galna som gör det här?
-Ut. -Ut.
-Inte Ungern. -Ut ur lastbilen.
Lyssna på honom.
Vi har ju betalat.
-Hör du? -Ut.
Sluta!
Du skulle ju ta oss till Ungern? Var är vi?
Jag vet inte.
Vi testar det här hållet.
Vad händer?
-Det är rakbladstråd. -Akta.
Knuffa.
Det går bra.
Var försiktig.
-Jag har henne. -Okej. Det är okej.
Engelska.
-Vart vill de åka? -Till Budapest, Ungern.
Åttahundra euro.
För alla?
-Var? -Det är för mycket.
Vill ni bli tagna av polisen?
Vänta.
-Vad gör du? -Det är bäst att inte se så utländsk ut.
Är det bättre?
Ja. Inga problem.
Ni behöver en engelsktalande i varje bil för gränspolisen.
-Kom igen. -Yalla, sätt dig i bilen.
-Vi kan inte dela på oss. -Hon sa en engelsktalande i varje bil.
Jag talar engelska.
Jag vill åka i samma bil som du.
Gränspolisen, då? Vi måste hjälpa de andra.
-Snälla. -Oroa dig inte. Vi ses i Ungern.
Yalla!
-Sara, snälla. -I bilen.
Sara!
Sätt dig i bilen.
Sätt dig i bilen. Åk.
Fan.
Håll i er.
Ungerska gränsen. Akta er.
Tack och lov att du är säker.
Välkommen till Ungern.
Var är Sara?
Hon är inte här än.
Har ni ingen skylt? "Vi är flyktingar."
Gå in och vänta där.
Oroa dig inte. Hon kommer snart.
Det är kanske inte biblisk skala, men en utvandring är det sannerligen.
Flyktingarna och utvandrarna har nu börjat gå.
De vandrar ända till Tyskland.
Det är en hopplös resa, och att de gör det här
visar desperationen över att vara fast i Budapest.
Kom till Storbritannien med oss.
Om du behöver.
Tysklands förbundskansler Angela Merkel ber om ett gemensamt svar på krisen.
Han tror att Merkel är hans mamma.
Tyskland, hjälp oss.
Mitt land har krig.
Ingen hjälp. Barnen, ingen hjälp. Familjer. Varför hjälper ingen?
-Tyskland, hjälp oss! -Tyskland, hjälp oss!
Yusra.
Alltid sen, men kommer igen.
De stoppade oss. De hade en stor hund.
Vi hade tur. Föraren övertalade dem att släppa oss.
Nu är jag här. Jag klarade det.
Äntligen.
Hon var rädd att du inte skulle komma.
Förlåt.
Det är okej.
Odjur!
Ni har vatten och syre där inne. Jag är inte kriminell.
Säg till era vänner att det här är en bra verksamhet.
70 % av mina förare kommer fram till Tyskland.
-Viktor. -Ja?
-Får vi titta? -Kom.
Jag sätter mig inte där.
Vi måste hålla ihop.
Bilal fick tipset av en som kom fram.
Jag kan inte.
-Jag vet, men vi måste. -Jag kan inte, sa jag.
Åk ensam om du vill. Vi ses i Tyskland.
-Skulle jag åka utan dig? -Du har redan gjort det.
Vad är det?
Hon vägrar att åka med.
-Mår du bra? Vad har hänt? -Vi tänker inte åka med lastbilen.
Vad ska ni göra?
Gå med i vandringen till Tyskland antar jag.
Jag kan inte gå längre.
Vi kommer att ses igen.
Det är jag säker på.
Du blir nog mindre glad när hon sover på ditt golv i månader.
Det får du göra när du vill.
-Ta hand om dig. -Nizar.
Ta hand om dig.
-Hon berättade. -Hör ni?
Ta hand om er.
Vi ska…
-Vad jag ska sakna dig. -Vi tar en annan väg med Nizar och Yusra.
Så vi ska gå.
-Ta hand om er. -Jag kommer att sakna dig.
Vi tar en annan väg.
Så där.
Hejdå.
Emad? Yalla, nu åker vi.
Vänta.
Vi har nog inte råd med det här.
-Hur mycket pengar har vi? -Det får kosta vad det kostar.
Jag måste vila.
Vad?
Känner du lukten?
-Nej. -Mamma bakar barazek.
-Sluta. -Vad då?
Jag är inte på humör.
Jag saknar dem så mycket.
Jag också. Och Lulu.
Hon har skitit ner hela din säng.
Gissa vem som är här?
-Vem? -Pappa.
Pappa kommer med resistansbanden.
-Jag vill inte stretcha. -Kom igen.
-Jag vägrar! -Nej.
-Jag saknar resistansbanden. -Nej.
-Jag vägrar. Säg nej. -Aldrig.
Packa och gör er klara. Nizar ska ta er till Tyskland.
-Va? -Jag menar allvar. Fort.
Packa, vi har en buss.
Den skickades från Österrike eller Tyskland.
De såg vandringen och vill hjälpa oss.
Och vet ni vad det bästa är? Vi behöver inga biljetter.
Är det gratis?
-Hur hittade du dem? -Jag är bra på sånt.
Packa nu era väskor och erkänn.
Låt mig vara er hjälte
Jag kan kyssa allting bra
Stick. Vi måste klä på oss.
Jag kan kyssa allting…
-Gå. Vi ska packa. -Fort.
Jag väntar i receptionen. Skynda er.
Yalla.
Det är en fälla.
De sätter oss i ett flyktingläger och släpper aldrig ut oss.
Ingen bryr sig.
Vi kanske borde åka hem.
Vi åker inte tillbaka nu, Yusra. Ser du inte hur långt vi har kommit?
Jag ger inte upp nu.
Titta på mig.
Jag lyssnade på dig, så nu får du lyssna på mig.
Lyssna på dig?
-Om vi åkte med de andra. -Om vi inte åkte alls.
-Är det mitt fel? -Är det mitt?
-Varför tog du hit mig om du hatar mig? -För att rädda dig.
Och rädda familjen.
Försökte den där mannen rädda mig?
Han skulle aldrig få skada dig.
Han skulle inte få röra dig.
Jag är rädd att nåt hemskt ska hända igen.
Jag skulle inte klara det.
Om jag säger nej…
…skulle du åka utan mig?
Ja, så klart.
Nej. Vi åker tillsammans eller inte alls.
Jag hatar inte dig.
Jag hatar inte dig heller.
För det mesta.
-Buss två. Passagerare till buss två. -Fort.
Vilken är det då?
Nummer sju. Han sa nummer sju.
-Buss nummer fem… -Ursäkta mig.
-Gud, vad mycket folk. -Passagerare till buss fem.
Nej, det där är nummer tre.
Buss nummer sju?
Yalla!
Passagerare till buss sju.
Är det här Tyskland?
Ja, vi är i Berlin.
Vi är framme!
Hej, pappa. Vi är framme i Berlin.
Farbror, vi är framme i Tyskland!
-Vi ses snart hoppas vi. -Jag älskar er.
Hej. Välkomna till Tyskland.
-Välkomna till Berlin. -Tack.
-Tyskarna välkomnar oss. -Det räcker. Vi klarade det.
Vi klarade det.
Ha era pass och handlingar klara. Tack.
Vad är namnet?
Passet, tack.
Blanketten.
Tack.
Hej. Jag heter Diana. Följ med mig.
Vår kusin, då?
Han får bo med männen.
-Men jag får väl träffa dem sen? -Ja då.
Okej, tack.
Hejdå.
Det finns bussar utanför huvudentrén som går in till Berlin.
Numret på ert skåp står på ert ID-kort.
-Vi behöver åka till Hannover. -Ja.
Vi har en vän där.
Ni är registrerade här.
Ni får inte tillgång till något om ni flyttar till Hannover, tyvärr.
-Vad? -Jag vet inte.
Här bor ni.
Rum C3 i hangar fem.
-Det finns inga dörrar. -Det är brandfaran.
Det finns ett draperi.
Tack.
-Hej. -Hej.
Ni går inte och lägger er vår första kväll i Berlin.
Ni lovade mig klubbar. Jag behöver musik.
-Nizar… -Yalla, upp.
-Vi har inte råd. -Kom nu.
Ska vi gå på klubb i pyjamas?
Lita på mig.
Det är inte Berghain, men Dj Niz står för mixen.
TVÅ MÅNADER SENARE
Det är ingen fara. Bomben landade på den tomma marken bakom huset.
Pappa är hos farbror Ahmed. Har ni frågat om asylblanketterna?
Inte än, vi väntar fortfarande. Vi måste få en tid först.
Det ryska parlamentets överhus har givit president Vladimir Putin
lov att skicka ryska flygvapnet till Syrien.
Det är inte Damaskus.
RYSKA LUFTANGREPP PÅ HOMS, SYRIEN
Vår tur kommer.
…rebellernas områden, och ledde till 36 döda.
USA och dess allierade kräver nu…
Det går aldrig.
Yusra, han tränar.
Hej, vi är simmare och vi behöver träna två gånger om dagen.
Vi vill gärna simma för er klubb. Tack.
Vad sa du?
Vi simmade för Syrien båda två och jag tävlade till och med i VM.
Jag var i Ryssland och…
Det här är väl en riktig klubb? Tränar ni folk att bli proffs?
Jag vill tävla i OS. Min pappa tränade oss.
-Tyvärr är klubben full. -Jag har redan sagt det.
-Ha en bra dag. -Ha en bra dag. Tack.
Vänta. Jag simmar 200 m fristil på 2,12 och 100 m fjäril på 1,09.
-Fjäril på 1,09? -Ja.
-Skämtar hon? -Nej, hon simmar.
Okej.
Okej, jag har en kort rast innan passet klockan 11.
I inomhusbassängen om du är snabb.
Tack!
Okej.
Men jag har ingen baddräkt.
-Har du ingen baddräkt? -Eller simglasögon.
-Tack så mycket. Tack. -Okej, varsågod.
Kom.
Hallå.
-Vad heter du? -Yusra Mardini.
Ja, och jag heter Sara. Vad heter du?
Sven.
Tack, Sven.
-Trevligt att träffas. -Kom, tjejer.
Vi måste simma nu!
Okej.
Klara, färdiga…
Sara!
Varför gjorde du så?
Jättebra. Ni kan simma båda två.
Vi tränar två gånger om dagen varje dag utom söndag.
Ja, den här.
Assalamu alaikum.
Om du tror att du lider av posttraumatisk stress
eller vill tala med någon om din psykiska hälsa
har vi en sjuksköterska på lördagsmorgnar i hangar fem.
Tack så mycket för allt.
Varsågoda. Det var vad jag fick tag på.
Men menar ni allvar måste vi köpa saker som passar på riktigt.
Skulle jag inte mena allvar?
-Du får skriva till syriska landslaget. -Sluta Yusra.
Skriv vilka tider jag fick så att de vet att jag tränar till OS.
Skriv att jag är redo för Rio.
Okej, men vi har några simtävlingar här som vi satsar på först av allt. Okej?
Okej. Hur sover ni med allt oväsen?
Det gör vi inte.
Yusra berättade om hur ni simmade över Egeiska havet.
Det borde ni få medalj för.
Ja, men det var inte bara vi.
Det bara…
Vi hade tur som överlevde. Många gör inte det.
Så…
Jag vill inte ha medalj.
Förlåt.
Hallå. Yusra, det här är ert rum.
Vad snäll du är.
Klubbledningen sa att ni får ha det tills era papper är klara.
Tack.
Det är inte mycket, men inga bortalag.
Det är i alla fall tyst här och nära bassängen.
Det är otroligt.
Jag har gått i god för er, så inga fester, okej?
Annars får jag skäll.
Packa upp ni, så ses vi på träningen.
Tack ska du ha.
-Varsågoda. -Tschüss.
Ja!
Okej, kom!
Du behöver vila.
-Nej. -Det var ingen fråga. Ta en paus.
Sara.
Min axel…
Det är alltid simmarsystrarna.
Systrarna gjorde det här. Systrarna gjorde det där.
Systrarna vann det här. Systrarna vann det där.
Jag måste fortfarande sova med fem främlingar.
Sluta, Nizar. Ät lite.
Vi gillar inte att du måste bo där heller. Om du ändå kunde simma.
Precis.
Om jag ändå kunde simma.
Jag kan ingenting här.
Jag får inte jobba förrän jag får mina papper.
Jag önskar att jag inte hade gått med på att komma hit.
Även om man är en av de som faktiskt klarar sig
finns här ingenting att hämta. Ingenting utom väntan och blanketter.
Om man inte är systrarna Mardini.
Jag hade bättre tider hemma.
Du har flytt ett krig. Det påverkar så klart.
Du har väl försökt?
Till OS.
-Jag såg dina bilder på väggen. -Ja, jag har försökt.
Varför lyckades du inte? Var det talang eller disciplin?
Det…
Det är inte alltid så svartvitt.
Jag trodde inte på mig själv.
Jag simmade för att inte förlora, inte för att vinna.
Du måste sluta vara så hård mot dig själv.
Vila lite.
-Vila? -Ja.
Och Rio, då?
Okej. Hur ska jag säga det?
Yusra,
det är fantastiskt att du drömmer.
Men du måste vara realistisk. Jag vill fortsätta träna dig,
men du kan inte simma för Syrien.
Du kommer inte till Rio.
Jag är ledsen.
Det finns andra tävlingar vi kan sikta på. Vi kan sikta på…
Yusra.
Yusra. Man måste ta ett steg i taget.
Yusra, det är inte ditt pass.
-Du glömde kvällsträningen. -Jag var upptagen.
Var du ute och festade? Det är respektlöst mot Sven.
Du får säga till när du inte kommer.
Inser du att ingen av oss valde att simma?
-Minns du när vi började? -Jag minns att vi älskade simma.
Om vi inte ska göra vårt bästa, varför kom vi hit?
Det är kanske inte lika lätt för alla andra att vara här som för dig.
UTLÄNNINGAR FÖRSVINN!
Nizar. Du kan inte köra arabisk tid här.
-Förlåt. -Du är en timme sen.
Jag sover inte så bra.
-Inte? -Nizar! Sara!
-Nizar! -Åh, Emad!
-Ni får inte komma igenom här. -Vi kommer.
Vi kommer.
Hur ska vi gå förbi?
Ursäkta.
-Okej, förlåt. -Kom!
-Förlåt. -Kom.
-Nizar, här. Ursäkta, det är mina vänner. -Ursäkta.
Hur mår du? Jag kan inte fatta att du är här.
-Jag är här. -Förlåt. Förlåt. Hej, Emad!
-Hur mår du? -Jag har saknat dig.
Du ser ut som en popstjärna.
-Vad är det? -Popstjärna.
-Du ser ut som en flykting. -Vad kul att se dig.
-Ni ser ut att må bra. Hur mår du? -Bra. Hur är det med alla?
De andra?
De andra fick vända vid gränsen.
-Va? -Det fanns ingen som hjälpte oss där.
Så vi fick springa.
Alla splittrades och jag såg dem inte igen.
Gud, vad hemskt.
Ja.
Din asylansökan har registrerats.
Du kommer att få tillfälligt uppehållstillstånd
tills din ansökan har behandlats.
Är det allt? Har du inga frågor att ställa?
Varför vi lämnade Syrien eller så?
Vi kontaktar dig för en intervju om några månader.
Men när får vi veta om vår ansökan lyckas?
Vi har många människor att bearbeta. Det tar ett till två år.
Vi måste ansöka om familjeåterförening också.
Min syster Yusra är 17.
Ja.
Din syster fyller 18 i mars.
Det hinner ni inte.
Vi behöver minst sex månader för familjeåterförening.
Men min syster och mina föräldrar är kvar i Damaskus.
Det är farligt. De måste komma hit.
Syrien bombas.
Jag är ledsen.
Snälla.
Jag kan inte göra nåt.
Yusra, snälla.
Det är en processgrej.
Måste de komma på samma sätt som oss?
Vi borde inte ha åkt.
Jag missade viktig träning, simningen går skit.
Bryr du dig bara om simning?
Är inte det lite själviskt?
Själviskt? Är jag självisk? Mamma, pappa och Shahed är i mitt hjärta.
Jag tänker på dem hela tiden. Det gör inte du, du bara kör på.
Du är vårdslös. De är i fara nu på grund av dig.
Ska du säga.
-Vad? -Jag har i alla fall ett mål.
Vad gör du här? Försöker spela cool och festar hela tiden.
Jag känner dig inte längre. Du simmar inte, du gör ingenting.
Du kommer aldrig att uppnå något.
Okej.
Du missade andra vändningen. Din frekvens var för låg. Vad är fel?
Ingenting.
-Säkert? -Ja.
Okej, jag hade tänkt säga det senare,
men jag har något som kommer att göra dig glad.
Vad?
Internationella OS-kommittén
höll en presskonferens om att hjälpa idrottare på flykt.
De ska bilda ett flyktinglag till Rio.
Okej.
Jag skickade in dina tider och sa att du hade simmat över havet.
Och om vi jobbar hårt och dina tider blir bättre
kan du komma med i laget.
Vad är det?
Om du hade chansen, skulle du vilja tävla
för att du var bra eller för att folk tyckte synd om dig?
Jag vill till OS mer än något annat.
Men när jag kommer dit vill jag simma för mitt land.
Förlåt.
För det jag sa igår.
Du menade det.
Inte så som jag sa det.
Du är så mjuk utanpå och så hård inuti.
Men jag beundrar dig för det.
Jag är glad att du simmar.
Sven ringde, förresten.
Om flyktinglaget.
Du borde göra det.
Det är allt du har önskat dig.
Inte som jag önskade mig det.
Ja, men inget har blivit som vi önskade. Varför skulle det här vara annorlunda?
Jag vill simma för Syrien.
Nej. Det var det pappa som ville.
Har pappa berättat varför han slutade simma?
Militärtjänsten.
Han var riktigt bra.
Först trodde jag att det var en ursäkt, men nej.
Han missade två års träning för att bära vapen.
Livet är inte rättvist.
Jag heter Sara Mardini.
Jag har inget land längre.
Det här kan bli ditt livs enda chans.
Se på mig.
Var inte dum. Ta den.
Jag letade just efter dig.
Jag ville tävla i OS för Syrien,
men om det inte går vill jag simma för Sven.
Om du fortfarande vill det. Även om jag är dum och inte förtjänar det.
Till 2020 ska jag träna för Syrien, men 2016 tävlar jag i flyktinglaget.
Vi har mycket att göra.
Är du redo?
-Berätta om din träning. -Så klart, pappa.
Beskriv varenda detalj.
Känslan under vattnet.
Varje simtag, varje rörelse du gör.
Jag vill veta vad tysken har gjort.
Det var lite "flopp-flopp". Du måste…
Huvudet är för högt. Tänk på armbågen.
Okej?
Vad fick jag för tid? Sven?
Vad fick jag för tid?
-Vi ska till Rio. -Nej.
-Vi ska till Rio. -Ska vi till Rio?
Vi ska till Rio!
Men jag kan inte sluta tänka på dem.
Jag såg att 100 000 människor
har kommit över havet till Grekland på två månader.
Det vi har gått igenom är inget unikt.
Inte?
Det jag såg var ett ställe i Sonnenallee som drivs av en kille från Damaskus.
Han gör samma mjukglass som han gjorde där.
Vi borde testa.
Min egen dotter, en olympier. En olympier, jag kan inte tro det.
-Tiden vid bassängen var inte bortkastad. -Det är bra. Det är som det ska.
Och Sara? Hade du inte tiderna?
-Inte ens för flyktinglaget? -Nej, det hade jag inte.
Flyktinglaget? Du säger det som om det inte räknas.
Snygg träningsoverall.
-Vad har du gjort? -Ser det bra ut där bak?
Det är jättefint.
Jag har alltid velat ha kort hår.
Jag vill berätta en sak.
Jag har bestämt mig…
Jag ska åka till Lesbos igen.
Va?
Jag har hittat en organisation som jag har mejlat med.
De hjälper alla som kommer över.
-Jag vill vara med där. -Nej, Sara, snälla.
Vi måste gå vidare.
-Vad gör du? -Jag måste dit och hjälpa alla.
Ge dem vatten och skor. Allt vi inte hade.
Mamma, Shahed och pappa kommer kanske den vägen.
Följer du inte med till Rio?
Du hade rätt. Jag har aldrig gjort något med mitt liv.
Det är första gången jag känner så här.
Du kan gå vidare.
Du kan bli en olympier.
Det kan inte jag.
Det här är det rätta för mig.
Nizar.
Vad är det?
Du skulle få dem på din födelsedag. Grattis i förskott.
Du kom ihåg min födelsedag.
Du får inte ge upp.
-Tack. -Nej, tack till dig.
Du kanske är min favoritkusin ändå.
Det sa du till Sara förra veckan.
Jag ska nog gå nu. Du ska få packa.
Du gör oss stolta.
Du behöver inte vinna.
Jag är så stolt över dig.
Ta det lugnt.
Hejdå.
Nästa anhalt, OS-byn.
Välkomna till Rio de Janeiro.
IDROTTARE ANLÄNDER I OS-BYN
11 238 idrottare från 207 länder,
har samlats för att delta i den 31:a olympiaden,
världens främsta sporthändelse.
Tack.
-Vad är det? -Jag vet inte.
Men ett nytt lag har väckt lite extra uppståndelse.
Flyktinglaget.
-Yusra, välkommen till Rio. -Tack.
YUSRA MARDINI SIMNING - FLYKTINGLAGET
-Det är David Rudisha. -Vem?
Vet du inte vem nån är?
Jag har simmat sedan jag var liten.
Hashtag 2016.
YUSRA MARDINI KOM FÖRBI
Välkomna till den världsberömda Maracanã-arenan
i Rio de Janeiro, Brasilien och årets öppningsceremoni.
De har rest från världens alla hörn och har tränat hela livet för det här.
Mina damer och herrar, den stora stunden är inne.
En applåd för flyktinglaget.
En resa som har tagit facklan ända från Grekland till Rio.
Flyktingar!
Sara!
Jag och alla andra där ute vill veta vad som har drivit dig…
Där är syriern som ska tävla idag.
Jag är ju för välgörenhet, men…
Precis. Vi andra fick jobba hårt för att komma hit.
Det är en ära att få vara med.
Det ger mig chansen att ge folk en röst och att ge dem hopp.
-Hej. -Ska du inte simma ditt lopp snart?
-Jo. -Varför sitter du på arslet då?
Hur vet du…
Du kom!
Vad sjukt.
Syster.
Hur kom du hit?
Jag kontaktade sponsorn för flyktinglaget
och sa att jag var den världsberömda Yusra Mardinis syster.
-Jag fick till och med flyga business. -Va?
-Vi flög economy. -Jag flyger inte economy.
-Och Lesbos, då? -Jag åker dit direkt efteråt.
Jag vill visa dig en sak.
Lycka till, älskling. Jag är inte orolig för du har tur.
Tur har inget med saken att göra. Kom ihåg allt jag har lärt dig.
-Yalla, Shahed. -Hoppas att du vinner.
Lycka till, Yusra. Vi älskar dig. Vi saknar dig.
Vad stor hon är!
Lycka till.
-Jag hade inte tänkt visa dig den här. -Varför? Är hon tillbaka i Eritrea?
Är hon i säkerhet?
Jag hörde andra simmare prata.
Jag borde inte vara här, sa de.
Jag förtjänar inte det.
De har rätt. Det borde du inte.
Du borde ligga på botten av Egeiska havet.
Eller sova vid vägkanten i Ungern.
Eller ligga död i en grop i Darayya.
Jag vill bara simma.
Olympier är ju människor som ska göra otroliga saker.
Säg inte så.
Minns du vad pappa brukade säga?
"Hitta din bana. Simma ditt lopp."
Det där är skitsnack.
En applåd för de tävlande i heat ett i damernas 100 m fjäril.
Simma för oss allihopa.
Simma för pappa, för att han inte gjorde det.
Simma för mig, för att jag inte kunde.
Simma för Sven, för att han inte kunde.
Simma för Shada.
Simma för Razan Haddad.
För Qatar i bana två, Nada Arakji.
Och för alla de som dog i jakt på ett nytt liv.
Simma för dem.
I bana två för Rwanda, Johanna Umurungi.
Du är så mycket mer än en olympier.
I bana fyra för flyktinglaget, Yusra Mardini.
På edra platser.
-Heja Yusra! -Snabbare!
Yusra!
Ja!
-Tävlar du med mig? -Tävlar vi?
Sara, jag är trött.
-Ingen tvingar dig att tävla. -Jag hatar dig.
Du älskar mig.
-Kyss min olympiska röv. -Jag ska slå din olympiska röv!
Nej!
Resten av familjen Mardini kom över havet till Europa samma år.
De bor nu i Berlin.
Sara Mardini åkte tillbaka till Lesbos
för att hjälpa de flyktingar som anländer dit varje dag.
Yusra Mardini tävlade i OS i Tokyo 2020.
Hon valde att simma för flyktinglaget.
Nu är hon ambassadör för UNHCR och ger röst åt flyktingar världen över.
År 2018 greps Sara och hennes kollegor av grekiska myndigheter
och åtalades för människosmuggling för att de hjälpte flyktingar.
Organisationen Human Rights Watch kallar åtalet politiskt motiverat,
och Amnesty säger att det är grundlöst.
Om hon döms kan hon få 20 år i fängelse.
5,7 miljoner syrier har blivit flyktingar sedan 2011.
Det finns över 30 miljoner flyktingar i hela världen.
Hälften av dem är under 18 år.
VILA I FRID NICK CUPAC (1967-2021)
Undertexter: Sara Palmer