NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
2011 ПЕРЕДМІСТЯ ДАМАСКА, СИРІЯ
-Програла! -Ти шахраювала!
Ні!
До речі, це не вечеря. Це твоя вечірка-сюрприз.
-Ненавиджу тебе. -Не зіпсуй її.
Сюрприз!
Чому ти не здивована?
Таке враження, що ти знала.
Звісно, ні. Звідки мені?
З днем народження, люба.
Дякую, мамо.
Іди до себе, перевдягнися.
Так, усі, нумо їсти. Пригощайтеся.
Починається сирійська революція.
Люди на вулицях
вимагають скинути президента Башара аль-Асада в Дамаску.
Ми разом, суніти й алавіти…
Саро, що ти робиш? Ходімо танцювати.
-Зараз. -Що ти дивишся?
Група сирійських жінок кричить…
Скільки я казала не дивитися таке?
Це ж реальність. Те, що було в Тунісі, Єгипті й Лівії, зараз у нас.
Я вже казала: у Сирії такого не буде.
Гнів наростає…
Ялла, люба.
-Вечірка нудна. Я не хочу. -Ну ж бо, заради сестри.
Дядьку, давай.
Усі скажіть «сир».
Сир!
Я дякую богу, що благословив мене трьома сильними доньками,
сильнішими за тисячу синів.
Але не забувайте, як пощастило цим дівчатам, що я їхній тато
і їхній тренер.
О, починає.
Два тижні тому на кваліфікації на чемпіонат країни
Юсра покращила власний рекорд на стометрівці Батерфляєм.
Юсро, вітаємо!
Сара теж мала успіхи.
Так, Сара вперта й лідерка, як я.
Але Юсра дисциплінована, сильна й заповзята.
Вона мій сильний гравець.
-А як же я? -А ти, Шахед, моя любесенька.
Ти моя воїтелька.
Любі гості, я буду першим в історії батьком,
у якого три дочки плаватимуть на Олімпійських іграх.
2015 РІК ЧОТИРИ РОКИ ПО ТОМУ
Гей, це не ваш кузен?
Нізаре!
-Як справи? -Добре. Постав нам пісню.
-Що? -Постав пісню. Ну ж бо.
-Скільки? -Куплю тобі шот.
Для вас.
Ну ж бо, Саро, надери йому зад!
Покажи мені.
Ні, так не можна.
Ні, присягаюся, так не можна.
Уже пізно. Час додому.
Чому це?
У басейн о шостій ранку.
Ти серйозно думаєш, що ще є сенс тренуватися?
-Якщо хочу на Олімпійські ігри. -На Олімпійські?
І за кого плавати?
Країни не лишилося.
Сирії не стало! Ти не помітила?
Та й рано ще.
Що таке?
-Що таке? -Разан Хаддад померла.
Від бомби.
Весь фейсбук тріщить.
Боже…
Я її нещодавно бачив.
Ось. Тим більше причин іти додому.
Тим більше причин розважатися.
Саро, обережно. Залізь назад.
Яка ж ти вередлива. Хало, допоможи мені.
Разан Хаддад! Ми тебе ніколи не забудемо!
Бувай!
Гей, красуні.
Дівчата, як справи?
Ходімо вип'єте з нами. Я вам що, не подобаюся?
Ми для вас недостатньо гарні?
Ненавиджу наш район.
Де ви були?
Ви не запізно?
Саро, тихо, обережно.
Дай мені ключі.
Розбудиш бабý й маму.
Лулу.
Як ти, моя радість?
Не бійся.
Добраніч, сонечко.
Ти знаєш, котра година?
Знаєш, що б зробив тато, якби дізнався?
Вибач.
Ти чула про Разан Хаддад?
Чула.
Боже, благослови її душу й дай її матері силу.
Ялла, люба. Час спати. Вранці тренування.
Який у мене час?
Ти виснажена.
Який у мене час, бабá?
Тренере. Побачимося вдома.
І Майкл Фелпс на стометрівці Батерфляєм
здобуває сьому золоту медаль на цих іграх. Фелпс на п'ятій доріжці.
Бачиш? Це рух руками, а не поштовх.
Ти знав, що він змагався в Сіднеї в 15 років?
І це Фелпс!
Наймолодший американський плавець на Олімпійських іграх.
І він це робить! Новий олімпійський рекорд.
Ти не справжній спортсмен, якщо не мрієш про Олімпійські ігри.
Ти нас цього разу не представлятимеш на національному.
Юсра й Арва показують кращий час, ніж ти.
Тут, у Пекіні, у Майкла Фелпса все йде ідеально.
-Хала поїхала в Ганновер, Німеччину. -Що?
-Сама, без родини. -Чому нам не сказала?
Вона подаватиме на возз'єднання сім'ї.
Якщо тобі менше 18, треба подаватися, щоб родина приїхала.
І не сказала ж нам…
Ти огидна.
Я це запощу.
Ні, власне, не хочу втрачати підписників.
Документи.
Омар?
З Думи? Що ти тут робиш?
Саро!
Чого смієшся?
Відколи сміятися незаконно?
Покажи документи.
Пробачте, це не прояв неповаги.
Замовкни.
Я не проявляла неповаги.
Менше базікай. Зрозуміло?
Підніми руки.
Сестрам теж так робите?
Ти мені не сестра.
Це твоя сестра?
Підводься.
Ялла.
Підіймай руки.
Снайпер!
Дивіться нагорі!
Нагорі!
Швидше, в автобусі люди.
ВАШІ ЛІТАКИ НЕ РОЗБОМБЛЯТЬ НАШИХ МРІЙ
Як я пущу моїх дівчат мандрувати Європою самих?
А як же: «Я виростив сильних дівчат»?
Ти знаєш, що Разан Хаддад — третя моя померла подруга цього місяця?
І скільки разів нам грозила смерть.
Треба доставити Юсру в Німеччину якнайшвидше, поки їй нема 18.
Але люба, проблема в тому, що це небезпечно.
Якби ж ви могли полетіти.
Аякже, європейські країни видаватимуть візи сирійкам.
Мамо, усе просто. Ми дістанемося Німеччини й подамо на возз'єднання сім'ї,
а ви прилетите літаком. Ось і все.
То я дам вам двом ризикувати,
повзати небезпечними частинами Європи, щоб посадити нас на літак?
Усі це роблять. Хала це зробила. Вона сказала, це дуже просто…
Люба, іди сюди.
-В усьому районі немає. -Я боюся темряви.
Не бійся, маленька.
Сподіваюся, акумулятора вистачить.
Ялла, бачиш? Доїдай.
От би повернутися в Дарайю.
-У Дарайї ще небезпечно. -У всій Сирії небезпечно.
А вам із сестрою перетинати пішки Європу безпечно?
Коли дістанемося, усі будемо в безпеці.
Це якщо дістанетеся.
І якщо дістанетеся, ким ви будете?
Біженками?
Це кінець кар'єрі плавчинь.
Це найкращий вихід.
Вона завжди думає про найкращий вихід.
Ви не їдете.
Кінець розмови.
Якби це мені було 17, ти б мене й саму відпустив.
А дорогоцінною Юсрою ризикувати не хочеш.
Бабá, про Сару…
Не думай про неї.
Зосередься.
У воді ти сама по собі. Це твій бій.
Твоя ціль — перемога. Не чемність.
Ти маєш мету, треба її досягти.
Зосередься на тому, над чим маєш контроль.
Старт.
Лінія обтікання.
Поштовх стіни. Дихання.
Знайди свою доріжку. Пливи.
На позиції.
Юсра!
Юсро!
На футбольному полі загинули двоє.
Бабá.
Нізар їде в Німеччину.
Нізар?
Він буде зі мною і Сарою, захистить.
Я б йому не довірив через дорогу вас переводити, яка там Німеччина.
Еззате, Нізар — їхній кузен.
-Ти знаєш, що він їх не кине. -На чиєму ти боці?
Ні на чиєму. Тут ідеться не про нас. Ідеться про життя дівчаток.
Вони тут уже не мають майбутнього.
Вони не в літній табір збираються. Ти їм що, не матір?
Бабá, ти ж бачиш, що відбувається. Ситуація була поганою, а стала ще гіршою.
Які мені Олімпійські ігри, якщо я не плаватиму?
Обіцяю, коли буду в Європі, я продовжу тренуватися.
Усі плавчині їдуть звідси.
Бачиш? Я теж хочу. Хочу продовжити тренування.
-Мені доведеться з вами. -Лишиш маму й Шахед самих?
Що зі мною буде, якщо з нею щось станеться?
Нічого не станеться. Ми з Нізаром будемо з нею.
Чесне слово.
Дякую, бабá.
Не роби мене брехухою.
Я з вами не поїду.
Ясно? Там холодно, а я не люблю холод.
І не говорю німецькою. Лише англійською. Ромі знає спонсора в Канаді.
Він допоможе з документами для Торонто.
Таке ніколи не виходить.
Канада холодніша за Німеччину. Тож щасти!
Вона каже правду?
Не знаю.
Канада холодніша за Німеччину?
-Звісно. -Не думай про Німеччину. Думай про Берлін.
Світова діджей-столиця, вечірки всі вихідні,
підпільні клуби.
«Берґхайн».
-Звідки ти знаєш про «Берґхайн»? -Звісно, знаю.
Діджею Нізу потрібне європейське визнання.
Твої мікси слухатиме більше людей.
Як ти відпустиш двох улюблених кузин у Європу без тебе?
Але ви не мої улюблені кузини. Я маю інших кузин, добрих до мене.
Гаразд. Я вирушу без тебе.
Ви летите в Стамбул за туристичною візою.
Якщо хтось спитає, ви туристи, приїхали в Туреччину на вихідні.
Знайдіть контрабандиста через болгарський кордон.
Це дорожче, ніж морем, але набагато безпечніше.
-Десять тисяч євро. Бережи їх. -Де ти їх узяв?
Позичив.
Бабá, це не забагато? Лиши щось собі.
Дістану ще, якщо застрягнете.
Та якщо застрягнете, говоритимеш ти.
Звісно. Не хвилюйся, дядьку.
Це твоє.
Скажеш людям, що плавала за свою країну.
Це повинно мати значення.
Саро, ти теж.
Можна взяти твої «конверси»?
Ні, вони на тебе великі, і я беру їх із собою.
А можна твій лак для нігтів?
Ні, ти його зіпсуєш.
Можна мені з вами?
А хто дбатиме про Лулу?
Дивись, що я тобі зробила.
Ти це зробила сама?
Воно допоможе дістатися Німеччини.
Моя ти радість.
Я візьму це із собою.
Посадимо Лулу в клітку, поки не накакала тобі на ліжко.
Лулу.
-Іди допоможи. -Що ви робите?
Лулу літає!
Коли ви народилися…
я вирішила дати вам усе, чого сама не мала.
Свободу обирати, чого ви хочете в житті.
Коли я заплющувала очі й уявляла ваше майбутнє…
Ось він.
…не бачила вас у весільних сукнях, як інші матері, ні…
Вибачте, що пізно.
Що сталося?
Паспорт забув.
Хабібі…
Я сподівалася, що ви закінчите найкращі університети…
Не хвилюйся. Вони мені як сестри. Я за них життя віддам.
Ходи сюди.
Матимете чудові кар'єри й найкращі життя.
Це все, чого я вам бажала.
І ми це все матимемо, мамо.
-Сподіваюся. -Сподіваюся.
Моя люба.
-Я за нею нагляну. Не хвилюйся. -Себе теж бережи.
Щойно дістанетеся, подзвоніть, добре?
Ти знаєш, що я тебе люблю?
Знаю.
Точно знаєш?
Не їдьте. Будь ласка, не їдьте.
Ми скоро зустрінемося в Німеччині.
Присягаюся, скоро.
-Паспорти. Куди прямуєте? -У Стамбул.
Ноутбук, телефон, планшет…
Безпечної подорожі.
Ноутбук, телефон, комп'ютер.
Хай вас бог береже.
Пасажири на рейс 221 до Стамбулу через Бейрут,
пройдіть на посадку.
Вітаємо на борті рейсу до Стамбулу.
Хочемо вам нагадати,
що рятувальні жилети — власність авіаліній.
Спроба забрати їх буде розцінена
актом грабежу й проти вас буде позов.
А ще авіалінії хочуть нагадати,
що ви тепер купка бездомних біженок.
Ми не біженки.
У нас є дім.
Нам одну кімнату.
Ага, ясно.
То он, як воно буде.
Так. Юсра і я в ліжках, а ти на підлозі біля дверей,
щоб міг нас захищати, як і обіцяв.
Звикай.
Неймовірно.
Я бачив у фейсбуці, що тут є площа, куди ходять усі сирійці. Ходімо.
Думаєш, ти з усім упораєшся?
Ти це обіцяв нашому бабá.
-Точно. -Байдуже.
-Ти тримаєш це там? -Так, там не шукають.
-А я чула інше! -Що ти чула?
-Ялла! -Так?
Не чіпай мою сестру!
Це моє ліжко!
-Ні, моє ліжко! -Я вирубаюся.
Це моє ліжко!
Досить. Що?
Ясно, підлога.
Я вас люблю.
Нам потрібен контрабандист.
Знаєш когось надійного?
Треба перейти той міст.
Ми там уже були.
У Туреччині два мільйони сирійців, а він не може знайти жодного.
-Ми досі на європейській стороні. -Так, і куди нам іти?
Ми пішли не тим мостом.
Зміна планів. Досить за Нізаром. Ідемо за ними.
-Що? -Відтепер керуємо всі разом. Ялла.
І коли це я керував?
Бачиш? Одразу варто було керувати нам.
Там продають SIM-карти.
-Говорите англійською? -Трохи.
Потрібні «сімки» для Європи.
Що? Чого вони так одягнені?
Костюми не продаються, тож на них одягли рятувальні жилети.
-Скільки? -Дві тисячі кожен.
-Дві тисячі? -Так.
Він каже, посадить нас на човен до Лесбоса.
До узбережжя відвезе автобус. Коштує 2 000 $ за кожного.
Половина зараз, решта на місці.
Бабá казав не сідати на човен.
Він каже, човни зараз пропливають.
Знаєш, скільки йти пішки Болгарією?
Схоже, це найкращий варіант.
Один човен, кілька годин — і ми в Греції. У Європі.
Не віриться, що ми обговорюємо човен з єдиним Мардіні, що не плаває.
-Ні, хабібі, я вмію плавати. -Рушаймо з ним.
Без телефонів, GP-Z, відчинених штор, їжі, туалету.
-Десять годин без туалету? -Нічого.
Ялла.
Друже, гроші, долари, євро, массарі…
Долари, євро, чуєте?
Один?
-Двоє. -Ти?
-За мене й сестру. -Добре.
Тисяча?
Добре.
Це мої доньки.
Євро, массарі, долари.
Ялла.
Усі йдіть туди, я піджену човен.
Ідіть.
Туди.
Сюди?
-Усе добре? -Так.
Привіт.
Ти говориш англійською?
Так.
Це хлопчик чи дівчинка?
Дівчинка.
Яка гарненька!
Привіт!
Я Імад. Радий зустрічі.
Я Юсра.
А я Сара, її сестра. Ми із Сирії.
-Ви сирійки? -Так, сирійки.
-Привіт. Я Нізар Мардіні. -Привіт.
-Як тебе звати? -Я Нінар.
-Звідки ти? -Афганістан, Кабул.
А цей ось прибув аж із Сомалі.
Іде за мною з Ірану.
Це ти йдеш за мною. Любить, як я готую.
Удома я готував у ресторані.
-Я Білал. -Привіт.
Я за ним у Берліні сумуватиму.
О, ми теж у Німеччину. У Ганновер, у нас там подруга.
Звідки ти?
Ми із Судана з моєю жінкою Оннаб. Сподіваємося у Швецію.
Дуже радий знайомству.
А звідки ти?
Я з Еритреї.
І як тебе звати?
Шада.
Ми прямуємо в Британію.
Дуже приємно.
Де контрабандист?
Хоч би повернувся.
Дамаск
Дамаск…
МАМА
Ні, не відповідай. Вони хвилюватимуться.
-Я просто напишу, ні? -Ні. Що ти їм скажеш?
Щойно зірка впала.
То янгол викинув сигарету,
щоб Аллах не застукав за курінням.
Обов'язково тобі з усього кепкувати?
Дякую.
«Арсенал».
-Усе добре? -Так, нормально.
Точно?
Так, це ще з учора, але нічого, усе добре.
Я подивлюся.
Болить, так? Секунду. Зараз я її відрубаю.
-Ось. -Ні!
Не смішно.
То чому ти смієшся?
Ми йдемо вниз.
Ялла.
Ходімо.
Ялла.
-Усе, можна пливти. -Зараз?
Зараз добре. Охорони немає.
Без проблем.
Так. Одна людина — одна сумка.
Людина — сумка.
Ясно?
-Візьмеш мою доньку? -Потримати?
Візьми сумку.
Ні, слухай.
Ви подивіться на її стан. Це неможливо. Скільки людей!
Ми не пливемо.
Ну ж бо.
Ми віддали все. Рушаймо.
Ні.
Тихо! Не проблема.
Тихо! Поліція почує.
Нас забагато. Потрібен другий човен, другий.
Місця вже немає.
-Лізьте! -На човні вже немає місця.
Слухай. Не кричи. Поліція прийде. Не кричи.
-Дайте всім сісти. -Уперед!
-Потрібен ще човен. -Нас тут забагато.
Добре, слухайте.
Ліво, право. Так?
Це вперед, назад. Так? Повільно добре.
Швидко недобре, ясно? Повільно.
Друже? Не працює.
Чому не працює?
Ми заплатили 2 000 $.
Човен зламаний.
-Злазьмо. -Виходимо.
Чекайте. Він не пливе з нами?
Саро? А що, як вони не вміють плавати?
Хто з вас уміє плавати?
Хто вміє плавати?
Ті, що підняли руки, оберіть по одному з опущеними руками.
Ви повинні допомагати їм. Це ваш обов'язок.
Хто підняв руку, допомагайте тим, хто не підняв.
Шадо.
Не хвилюйся.
Ми обидві?
Так.
Нізар.
Ми в цьому разом. Працюймо разом.
Ми в цьому разом. Допомагаймо одне одному.
Господь добрий.
Вірте в господа, друзі.
Човен пошкоджений. Присягаюся.
Боже, ми потонемо!
Він протікає.
Це від хвиль, не панікуйте.
Тут повно води.
Він не потоне.
Ми не потонемо.
Ми впораємося, чуєте? Не хвилюйтеся.
Бабá, повертаймося.
Синку, не бійся.
Що таке? Чому двигун заглух?
-Чому двигун заглух? -Спокійно!
Усі заспокойтеся, чуєте?
Заспокойтеся.
Спокійно. Усе нормально.
Заводься.
Імаде.
Ще раз.
Ну ж бо.
Ми намагаємося. А пального досить?
Так, це пальне. Усе добре.
Усе буде добре, не хвилюйтеся.
-Білале. -Добре.
Тримай.
Пропустіть.
Сядь. Треба зберігати рівновагу.
Тримайте дітей. Дітей!
Послухайте.
Я вивчав машинобудування, чуєте?
Я вивчав машинобудування. Спробую полагодити двигун.
Спокійно.
-Що ти знаєш? -Пане, ви знаєте, що робити?
Не знаю, але я спробую. Я першокурсник, ясно?
Бог найвеличніший.
Це?
Назад його. Встроми.
Тягни!
Ми надто важкі.
Усе, що нам не потрібно, у море. Викидайте все непотрібне.
Викидайте все!
Ми надто важкі!
-Черпайте! -Будь ласка.
Треба вибрати воду.
Швидко!
Черпайте!
Ми весь час робимо одне й те саме.
Є антена. Берегова охорона. Телефонує.
Алло?
Допоможіть. Нам потрібно терміново.
Ми в човні, застрягли між Айваликом і Лесбосом.
Наш двигун заглух.
Але ми в грецьких водах!
-Зупиніться. Ви можете повернутися? -Не можемо. Ми тонемо.
Ви не розумієте. У нас діти, жінки. Ми помремо.
Будь ласка, я не розумію. Ми помремо. Будь ласка. Алло?
Каже, не в їхній компетенції.
Черпайте воду!
Абдо, дай мені ножа.
Сядь! Човну потрібна рівновага!
Саро.
Саро, що ти робиш?
Допоможи з мотузкою.
Саро!
Саро, сядь.
Саро, що ти робиш?
Треба зробити човен легшим.
Будь ласка!
Саро.
-Продовжуйте черпати. -Добре.
Саро!
Ні. Ні, Юсро. Ти помреш. Заради бога, не роби цього!
Будь ласка! Я не кину її у воді. Пусти мене!
Ні, Нізаре. Не пускай її.
А що я зроблю?
Ти стрибнула — я теж стрибну.
Ні!
Сара має рацію. Ми надто важкі.
-Я не вмію плавати. Інакше був би там. -Нічого.
Ні!
Що ви робите?
Здуріли?
Працює! Двигун працює!
Двигун завівся!
Тримайся, Нізаре.
Ми тонемо!
Саро, двигун завівся! Залазь!
Ні. Човен потоне.
Небезпечно.
Саро!
Знайди свою доріжку.
Пливи.
Непробивна
Втрачати нема чого…
Рикошет…
Завдай вогню…
Юсро!
Дивися.
Майже припливли! Я бачу землю!
Штовхайте. Ялла.
Спершу жінки й діти.
Вдалося!
-Даруйте. -Вітаю, пане.
-Можна води на всіх? -Жодних біженців.
-Ні, пане, у нас є гроші. Ми заплатимо. -Без біженців.
Ходімо.
Там кран.
Друзі, там вода.
Ходімо. Там вода.
Ведіть дітей.
-Давай. -Ні, ти.
-Ні. -Хабібі, ти.
Ні, хай закінчить.
Добре. Пиймо.
-Пропущений від вашої мами. -У тебе досі телефон?
-Я поділюся. Можемо подзвонити. -Добре.
Я дзвонила мільйон разів. Усе добре? Де ви?
На Лесбосі. Ми в Європі, Мамо.
Слава богу. Я за вас щодня молилася.
Дякуємо, тітонько. Повідомте моїй мамі й нагляньте за нею.
Мама плаче.
Ялла, Шахед!
Джої викинули з American Idol, це нечесно.
Я сумую…
Ми знайдемо зарядний.
Дякую.
Так, давайте сюди. У нас вистачить запасів.
-Дякую. -Це дитині.
Дуже вам дякую. Дякую.
-Дякую. -На здоров'я.
Так, це вам.
-Дякую. -Будь ласка.
О, а тут напис.
Над нами парила чайка.
Вона довго трималася нас.
Мені здавалося, що вона нас веде.
Я думала лише про те, що батьки не знають, де ми.
Що не можуть додзвонитися.
І про те, яка дурна смерть для плавчинь — у морі.
Знаєш, що зробить баба, якщо дізнається, що я тебе пустила у воду?
Пишатиметься.
-Один чай для Сари. -Дякую.
Один чай для мене
і раз, два, три, чотири, 125 цукру…
-Три. -Для Сари.
Те, що ви обидві зробили в море —
це…
Пробачте, що я теж не зміг.
Не знаю, як ви…
Вона стрибнула перша.
Вона супергероїня.
Я згоден.
Могли сказати, що ви професійні плавчині.
Якщо вам щось знадобиться, кажіть.
Єдине, що мені зараз потрібно — це помити голову.
-Волосся в солі. -Ага, за цією будівлею душ.
Правда?
-Але черга була довга. -Черга?
Облиш. Супергероїні не стоять у черзі.
Гаразд.
Я знайду душ без черги.
-Ялла, давай. -Що ви робите?
-Треба виглядати європейцями. -Багатими.
Так у мене ніби багато грошей.
-Попрацюймо над ним. -Ні.
-Розстібнемо. -Довірся нам.
Я вам не довіряю.
Поглянь на мене.
-Що за зачіска? -Нормальна.
Вона жахлива.
Тепер ти крутий бізнесмен, дуже гордий собою.
-Я багатий європеєць. -Ходімо.
Так.
Чао.
Вони гадки не мають, що в морі помирають люди.
То як ми дістанемося Німеччини?
Підемо рейками від міста до міста,
через Грецію, Македонію, Сербію і Угорщину,
Австрію, до Німеччини.
Безпечніше йти всім разом.
Виглядає погано.
Чому Британія?
Там твій чоловік?
Він помер?
Мій чоловік —
негарна людина.
Ти не носиш хіджаб. Ти плаваєш.
Я ще не зустрічала такої дівчини.
Мій тато був професійним плавцем.
Плавав за Сирію і дуже це любив.
Але мав припинити.
Він мав лише дочок, тож довелося тренувати нас.
Він тренував нас із сестрою.
І тепер ви його надія.
Так.
Я це люблю. Плавання для мене як дім.
Здається, там моє місце.
І…
одного дня я хочу на Олімпійські ігри.
Я сподівалася на Ріо.
Але тепер це все таке далеке.
Не знаю, чи я зможу.
Я вірю, що ти зможеш.
Що ти робитимеш у Ганновері?
Привезу решту родини.
А тоді?
Не знаю. Заспіваю пісню, посаджу дерево.
І я хочу вчитися.
Може, мистецтву.
Я теж хочу вчитися. На літературному.
А ще треба знайти роботу. Відправляти додому гроші.
Дружині?
Ні. Я неодружений.
-А ти? -Гей.
Назви одруженого супергероя.
-Хіба Супермен не одружений з Лоїс Лейн? -Англійська?
Супергероїню!
Гей, говорите англійською?
-Англійська? -Так.
Перейдете кордон у Табановце — посадять.
Хто?
Сербська поліція.
У вас візьмуть відбитки.
Коли взяли відбитки, ви застрягли.
Я можу доставити в Угорщину. Без поліції, без відбитків, без проблем.
-Скільки? -П'ятсот євро за кожного.
-Так? -Так.
Ми що, здуріли?
-Геть. -Виходьте.
-В Угорщину! -Геть з моєї машини.
-Геть. -Слухайтеся.
Пішли геть!
-Ми заплатили. -Віддайте гроші!
-Чуєте? -Геть.
Гей, досить.
Ти обіцяв відвезти в Угорщину! Де ми?
Я не знаю.
Просто ходімо в цей бік, добре?
-Обережно. -Що це таке?
-Це колючий дріт. -Обережно.
Проштовхуйся.
Усе добре.
Обережно.
-Тримаю. -Обережно.
Так. Усе добре.
Там англійська.
-Куди вони хочуть? -У Будапешт, Угорщину.
Вісімсот євро.
За кожного?
-Кожен?! -Ні, дорого.
Хочете, щоб вас спіймала поліція?
Чекай.
Що ти робиш?
Краще не виглядати іноземкою.
Може, так краще?
Так, без проблем.
Будь ласка.
У кожну машину хтось з англійською для прикордонників.
-Уперед. -Ялла, іди в машину.
Не можна розділятися.
Вона сказала, один з англійською, чуєш?
Я говорю англійською.
Я хочу в машину з тобою. Прошу.
А прикордонники? Треба допомогти іншим.
-Будь ласка. -До зустрічі в Угорщині.
Ялла!
-Саро, прошу. -Залазь.
Саро!
Залазь у машину.
У машину! Ну!
Чорт.
Тримайтеся.
Угорський кордон. Щасти.
Слава богу, що ти ціла.
Вітаю в Угорщині.
Де Сара?
Її досі не було.
А не хочете вивіску «ми біженці»?
Ідіть усередину. Чекайте там.
Не хвилюйся. Вона скоро з'явиться.
Це не зовсім біблійні масштаби, але масовий вихід точно є.
Біженці й мігранти, що застрягли, вирішують іти.
Вони марширують до Німеччини.
Це безнадійна задача, але факт того, що вони це роблять,
відображує їхній відчай у Будапешті.
Можеш з нами у Великобританію.
Якщо тобі треба.
Канцлерка Німеччини Ангела Меркель
закликала до скерованої європейської відповіді на кризу.
МАМО МЕРКЕЛЬ ДОПОМОЖИ
Думає, Меркель — його мама.
Німеччино, допоможи нам!
Моя країна війна.
Не допомагати. Діти не допомагати, родини. Чому не допомагати?
-Німеччино, допоможи! -Німеччино, допоможи!
Юсро.
Краще пізно, ніж ніколи.
Нас зупинили. У них великий собака.
Але нам пощастило: водій умовив відпустити нас,
і тепер я тут. Я змогла.
Нарешті.
Вона боялася, що ти не зможеш.
Пробачте.
Усе добре.
Тварина!
Там є вода й кисень. Я не із цих злочинців.
Скажіть друзям, що це добра справа. Зрозуміло?
70 % моїх водіїв потрапляють у Німеччину.
-Вікторе. -Так?
-Можна подивитися? -Звісно.
Я туди не полізу.
Нам треба бути разом.
Його Білалу рекомендували ті, що пройшли.
Я не можу.
-Знаю, але так потрібно. Доведеться. -Я ж сказала, не можу.
Іди, якщо хочеш. Зустрінемося в Німеччині.
-Ти думаєш, я тебе кину? -Ти вже кидала.
Що відбувається?
Вона не хоче у вантажівку.
Усе добре? Що сталося?
Ми вирішили не сідати у вантажівку.
І що ви робитимете?
Мабуть, долучимося до маршу в Німеччину.
Я більше не можу йти.
Ми всі ще зустрінемося.
Я впевнена.
Подивимося, чи зрадієш, якщо вона місяцями житиме на твоєму килимку.
Мій килимок завжди до твоїх послуг.
-Бережіть себе. -Нізаре.
Будь здорова.
-Вона мені розповіла. -Народ?
Бережіть себе.
Ми…
Я сумуватиму.
Ми знайдемо інший шлях з Нізаром і Юсрою.
Ми пішли.
-Бережи себе. -Я сумуватиму.
Ми підемо іншим шляхом.
Ось так.
Бувайте.
На все добре.
Імаде? Ялла, ходи.
Чекайте.
Навряд чи ми це потягнемо.
-Скільки в нас грошей? -Я витрачу всі, якщо треба.
Аби тільки відпочити.
Що?
Чуєш запах?
-Ні. -Мама готує баразек.
-Припини. -Що?
Я не в гуморі.
Я за ними дуже сумую.
Я теж. І за Лулу.
Вона обісрала все твоє ліжко.
О ні. Угадай, хто тут.
-Хто? -Бабá.
Бабá йде з фітнес-резинками.
-Я не хочу розтягуватися! -Ні, припини.
-Я відмовляюся! Не хочу. -Ні.
-Я сумую за фітнес-резинками. -Ні.
-Я відмовляюся. Кажи ні. -Не буду.
Збирайте речі й готуйтеся, бо Нізар везе вас у Німеччину.
-Що? -Серйозно. Ялла, швидко.
Беріть речі. Є автобус.
Відправили австрійці чи німці — не знаю.
Але вони побачили марш і хочуть нам допомогти.
Знаєте, що найкраще? Квитки не потрібні.
Що? Безкоштовно?
-Як ти дізнався? -Я дещо вмію.
Тепер збирайтеся і визнайте це.
Я можу бути твоїм героєм
Я поцілую, і біль мине…
Забирайся. Нам треба одягтися.
Я поцілую, і біль…
-Ми збираємося. -Швидко.
Чекаю на рецепції. Швидко.
Ялла.
Це пастка.
Нас посадять у табір біженців, і ми вже не вийдемо.
Нікому діла немає.
Можливо, варто повернутися додому.
Юсро, ми не повернемося.
Не бачиш, як далеко ми зайшли?
Я зараз не здамся.
Глянь на мене.
Я тебе слухалася. Тепер ти послухайся мене.
Послухатися тебе?
Поїхали б з усіма.
Або не поїхали б узагалі.
То це я винна?
А що, я?
-Навіщо покликала, якщо ти мене ненавидиш? -Щоб урятувати.
Тебе й родину.
Той чоловік намагався мене врятувати?
Я б тебе захистила.
Не дала б тебе скривдити.
Я боюся, що знов буде щось погане.
І я не витримаю.
Якщо я скажу «ні»…
ти поїдеш без мене?
Звісно, так.
Ні. Або їдемо разом, або не їдемо взагалі.
І я тебе не ненавиджу.
Я тебе також не ненавиджу.
Переважно.
-Автобус два. Пасажири, будь ласка. -Швидко.
У який?
Номер сім. Він сказав, у сьомий.
-П'ятий автобус… -Пробачте.
Боже, як багато людей.
Пасажири п'ятого.
Ні, це третій.
Сьомий автобус!
Уперед, ялла!
Пасажири автобуса сім, будь ласка.
Друзі, ми в Німеччині?
Так, ми в Берліні.
Ми приїхали!
Алло, бабá. Ми приїхали в Берлін.
Дядьку, ми в Німеччині!
Сподіваюся, скоро побачимося.
Люблю вас.
Привіт. Вітаємо в Німеччині.
-Вітаємо в Берліні. -Дякую.
Німці нас вітають.
Усе. Ми змогли.
Ми змогли.
Будь ласка, підготуйте паспорти й документи. Дякую.
Ваше ім'я?
Будь ласка, паспорт.
Тепер анкету.
Дякую.
Юсра Мардіні й Сара Мардіні?
Вітаю, я Діана. Будь ласка, за мною.
А наш кузен?
Його поселять із чоловіками.
-Я їх потім зможу бачити? -Так.
Добре, дякуємо.
Бувай.
Біля головного входу автобуси, що їдуть у Берлін.
Номер шафки на вашому документі.
-Взагалі нам треба в Ганновер. -Так.
Там наша подруга.
Ви зареєстровані тут.
Вам нічого не можна буде, якщо вирушите в Ганновер. Мені прикро.
-Що? -Не знаю.
Ви тут.
Блок С3 в ангарі п'ять.
Дверей немає.
Пожежна безпека.
Тут є штора.
Дякуємо
-Привіт. -Добридень.
-Вітаю. -Привіт.
Ви ж не збираєтеся спати першої ночі в Берліні?
Ви обіцяли клуби. Я маю почути музику.
-Нізаре… -Ялла, вставайте.
-У нас не вистачить грошей. -Ходімо.
Ми справді йдемо в клуб у піжамах?
Довіртеся мені, добре?
Це не «Берґхайн», але діджей Ніз знов на висоті.
ДВА МІСЯЦІ ПО ТОМУ
Не хвилюйтеся. Бомба впала на пустир за домом.
Бабá пішов подивитися, як дядько Ахмед. Документи про притулок дали?
Ще ні. Ми чекаємо. Спершу нас мають викликати.
Верхня палата російського парламенту надала президенту Путіну
дозвіл розгорнути ВПС у Сирії.
Це не Дамаск.
ЕКСТРЕНІ НОВИНИ РОСІЯ БОМБАРДУЄ ХОМС, СИРІЯ
Наша черга ще прийде.
…райони, що контролюються повстанцями. Померло 36 осіб.
США й союзники наполягають…
Нічого не вийде.
Юсро, він тренує.
Привіт. Ми плавчині, нам треба тренуватися двічі на день.
Ми хочемо плавати за ваш клуб.
Будь ласка.
Пробачте, що?
Ми обидві плавали за нашу країну в Сирії,
я брала участь у чемпіонаті світу.
Я їздила в Росію і…
Це справжній клуб?
Тут тренують професіоналів?
Бо я хочу на Олімпійські ігри. Нас тренував батько.
-Якби ж я міг допомогти. Клуб повний. -Я вже казала.
-Так, гарного дня. -Гарного дня. Дякую.
Чекайте. Я пропливаю 200 м вільним стилем за 2,12,
а 100 м Батерфляєм за 1,09.
-Батерфляєм за 1,09? -Так.
-Вона жартує? -Ні, вона пропливає.
Гаразд.
У мене перерва перед тренуванням об 11,
тож у критому басейні, тільки швидко.
Дякую.
Гаразд.
Але я не маю купальника.
-Не маєш купальника? -І окулярів.
-Дуже дякую. Дякую. -Так, будь ласка.
Ходімо.
Гей.
Як вас звати?
Юсра Мардіні.
Так, а я Сара.
А ви хто?
Свен.
Дякуємо, Свене.
-Раді знайомству. -Ходімо, дівчата.
Ми зараз плаватимемо!
Гаразд.
На старт, увага…
Саро!
Навіщо ти це?
Дуже добре. Плавайте обидві.
У нас дві тренувальні сесії щодня крім неділі.
Так, цей.
Ассаламу алейкум.
Якщо ви страждаєте від посттравматичного розладу
або хочете обговорити моральне здоров'я з професіоналом,
по суботах уранці в п'ятому ангарі буде медсестра.
Дуже дякуємо за це.
Будь ласка. Це все, що я зміг дістати.
Але якщо ви серйозно,
треба купити вам речі.
Думаєте, я не плавчиня?
Напишіть сирійській національній.
-Досить, він багато зробив. -Хай скажуть мій час.
Повідомте, що я готуюся до Олімпійських ігор,
скажіть, що я буду в Ріо.
Добре. Але спершу треба впоратися з місцевими стандартами. Добре?
Ого. Як ви спите за такого галасу?
Ніяк.
Юсра розповіла про ваше плавання морем до Греції.
Ви обидві за це заслуговуєте медалі.
Так, але ми були не самі.
Просто…
Нам пощастило, що ми вижили. Багато хто не виживає.
Тому…
Ні, я не хочу медалі.
Вибач.
Гей. Юсро, сюди. Це ваша кімната.
Ви такий добрий.
Керівництво клубу дозволило вам користуватися, доки не прийдуть папери.
Дякуємо.
Знаю, тут не дуже, але немає відвідувачів.
Тому тут тихо. І басейн близько.
Це неймовірно.
І я ваш гарант, тому жодних вечірок, добре?
Бо я матиму проблеми.
Усе, розташовуйтеся — і на тренування.
Дуже дякуємо.
-Будь ласка. Чюсс. -Бувайте. Чюсс.
Так!
Так, давайте.
Візьми перерву.
-Ні. -Не обговорюється. Відпочинь.
Саро.
Плече…
Завжди сестри-плавчині.
Сестри зробили це. Сестри зробили те.
Сестри виграли це.
Сестри виграли те.
А я досі сплю з п'ятьма незнайомцями.
Нізаре, припини. З'їж щось.
Ми теж не раді, що ти там застряг.
Якби ти теж плавав…
Отож бо.
Якби я теж плавав.
Мені тут нічого не можна.
Не можу працювати, доки не отримаю документи.
Якби ж я не погодився вирушати сюди з вами.
Навіть якщо вам пощастить і ви сюди дістанетеся,
тут немає нічого, по що варто йти — лише очікування і бюрократія.
Хіба що ви сестри Мардіні.
Удома час був кращий.
Ти тікала від війни. Звісно, трохи ослабла.
Ви пробували, так?
Олімпійські ігри.
-Я бачила фото на стіні. -Так, пробував.
І чому не мали успіху? Брак таланту чи дисципліни?
Це…
Так, не завжди все таке чорно-біле.
Я не вірив у себе.
Плавав, щоб не програти, а не щоб перемогти.
Слухай, візьми перерву. Не насідай так на себе.
Відпочинь.
-Відпочити? -Так.
А як же Ріо?
Як же це сказати?
Юсро,
це неймовірно, що ти маєш мрії,
але треба бути реалістами. Я хочу працювати з тобою,
але ти не плаватимеш за Сирію.
Ти не потрапиш у Ріо.
Мені шкода.
Є інші змагання, на яких можна зосередитися. Наприклад…
Юсро.
Юсро. Слухай, крок за кроком.
Юсро, це не твій заплив!
-Ти пропустила вечірнє тренування. -Була зайнята.
Веселилася з друзями? Це неповага до Свена.
Попереджай, коли не приходиш.
Ти розумієш, що жодна з нас не обирала плавання?
-Пам'ятаєш, як ми починали? -Я пам'ятаю, що ми це любимо.
Якщо не старатися, навіщо ми взагалі прийшли?
Може, тут не всім бути так легко, як тобі.
ІНОЗЕМЦІ, ГЕТЬ!
Нізаре.
Тут не арабський час.
-Пробач. -Година минула!
Я погано сплю.
-Що? -Нізаре! Саро!
-Нізаре! -О, Імаде!
-Ні, вам сюди не можна. -Ми йдемо.
-Добре.
Як ми пройдемо?
Пробачте.
-Вибачте. -Ходіть!
-Пробачте. -Сюди!
Нізаре, сюди. Вибачте, це мої друзі.
-Пробачте. -Ялла.
-Пробачте. -Як ти? Повірити не можу, що ти тут.
-Так, я тут. -Пробачте. Привіт, Імаде!
-Як справи? -Як я скучив, боже!
Ти схожий на поп-зірку!
-Що це? -Це поп-зірка.
А ти наче біженець.
-Радий бачити. -Я скучив.
-Чудово виглядаєш. Як ти? -Добре. Як справи? Як усі?
Решта.
Ні, решту завернули на кордоні.
-Що? -Нам нікому було допомогти перейти.
Довелося бігти,
і ми всі розділилися. Я їх більше не бачив.
Який жах.
Так.
Ваш запит на притулок зареєстровано.
Ви отримаєте сертифікат про тимчасовий дозвіл на перебування,
поки ваша заява в обробці.
І все? Ви не ставитимете питань?
Чому ми покинули Сирію, нічого?
Вас запросять на співбесіду за кілька місяців.
Так, але коли стане відомо, успішно це чи ні?
Треба перевірити багатьох людей. Зараз цей процес займає рік чи два.
Так, але нам треба подаватися на возз'єднання сім'ї.
Моїй сестрі Юсрі ще 17.
Так.
Вашій сестрі в березні буде 18.
Часу не вистачить.
Для возз'єднання сім'ї потрібно мінімум шість місяців.
Але моя молодша сестра й батьки досі в Дамаску.
Це небезпечно. Вони мають приїхати.
Сирію бомбардують.
Мені шкода.
Будь ласка.
Я нічого не вдію.
Юсро.
Юсро, будь ласка.
Це довга процедура.
То вони мають прийти так само, як ми?
Дарма ми взагалі пішли.
Я кинула важливі тренування, плаваю хріново.
Тебе хвилює лише плавання?
Не думаєш, що це егоїстично?
Егоїстично? Це я егоїстка? Мама, бабá й Шахед у моєму серці.
Я про них думаю. Ти не думаєш. Ти рухаєшся далі.
Ти безрозсудна. Через тебе вони тепер у небезпеці.
-Тобі легко говорити. -Що?
Принаймні я маю мету.
А ти тут що робиш?
Удаєш круту й тусуєшся.
Я тебе не впізнаю.
Ти не плаваєш. Нічого не робиш.
Ти нічого не досягнеш.
Так, гаразд.
Другий заплив повільний.
Останні 25 метрів мало гребків. Що таке?
Нічого.
-Точно? -Так.
Гаразд. Я хотів сказати пізніше,
але я маю, чим тебе звеселити.
Що?
Міжнародний олімпійський комітет
дав пресконференцію, що допомагатиме спортсменам-біженцям.
До Ріо формують команду біженців.
Так.
Я відправив твій час і сказав, що ти перепливла море,
і, якщо старатимешся і покращиш свій час,
можеш потрапити в команду.
Що?
Якби ви мали шанс, хотіли б змагатися,
тому що ви сильний, чи тому, що людям вас шкода?
Я хочу на Олімпійські ігри понад усе.
Але коли я там буду, плаватиму за свою країну.
Пробач.
За те, що я сказала вчора.
Ти казала відверто.
Але мала на увазі інше.
Ти така м'яка ззовні й така жорстка всередині.
Але мені це в тобі подобається.
Я рада, що ти плаваєш.
До речі, дзвонив Свен.
Про команду біженців.
Ти маєш погодитися.
Це все, чого ти хотіла.
Але хотіла не так.
Ніщо не складається так, як ми того хочемо.
Чому це має бути інакше?
Я хочу плавати за Сирію.
Ні.
Цього хотів бабá.
Бабá розповідав, чому кинув плавати за Сирію?
Військова служба.
Він чудово плавав.
Спочатку я думала, що це виправдання, та це не так.
І він утратив два роки тренувань просто щоб носити зброю.
Життя несправедливе.
Я Сара Мардіні.
Я більше не маю країни.
Це може бути єдиний шанс у твоєму житті.
Глянь на мене.
Не будь дурною. Погоджуйся.
О, я вас шукала.
Я хотіла плавати за команду Сирії,
а якщо ні, я б хотіла за команду Свена.
Якщо ви досі хочете,
хоча я дурна й не заслуговую.
До 2020 тренуватимемося за Сирію, а на 2016 я в команді біженців.
У нас багато роботи.
Готова?
Розкажи мені про тренування.
Авжеж, бабá.
Усе в найменших подробицях.
Відчуття під водою.
Кожний гребок, кожний твій рух.
Я хочу знати, що зробив цей німець.
Ти така трохи «хлюп-хлюп». Ні, потрібно…
Голова надто високо. Зосередься на лікті.
Добре?
Який у мене час?
Свене?
Який у мене час?
-Ми їдемо в Ріо. -Ні.
-Ми їдемо в Ріо. -Ми їдемо в Ріо?
Ми їдемо в Ріо!
Я не можу припинити про них думати.
Я бачила у фейсбуці, що 100 000
морем дісталися Греції за останні два місяці.
Знаєш, наша ситуація не була особливою.
Правда?
А я бачив у фейсбуці,
що на Зонненаллє є заклад
хлопця з Дамаска.
Робить таке саме морозиво з вершками, як робив удома.
Треба скуштувати.
Олімпійка, моя дочка.
Олімпійка, аж не віриться.
Я в басейні не просто так стирчала.
Це добре. Так і має бути.
Саро, а ти? Не показала час?
Навіть для команди біженців?
Ні, бабá. Не показала.
«Команди біженців»? Наче це не рахується.
МАРДІНІ
Гарний костюм.
-Що ти зробила? -Ззаду добре?
Дуже гарно.
Завжди хотіла коротке.
Я хочу тобі дещо сказати.
Я вирішила…
Я повертаюся в Лесбос.
Що?
Я знайшла організацію — я з ними листувалася —
вони допомагають усім, хто переходить.
-Я хочу брати в цьому участь. -Ні, Саро, будь ласка.
Треба рухатися вперед.
-Що ти робиш? -Я маю бути там. Допомагати всім.
Давати воду, взуття. Усе, чого не мали ми.
Можливо, мама, бабá й Шахед теж так прийдуть.
Ти не поїдеш зі мною в Ріо?
Ти мала рацію. Я у своєму житті нічого не робила.
Я вперше таке відчуваю.
Ти можеш рухатися далі.
Станеш олімпійською чемпіонкою. Я — ні.
Для мене так правильно.
Нізаре.
Що це?
Я хотіла дочекатися твого дня народження. З передднем народження!
Ти пам'ятаєш, коли він?
Не можна здаватися.
-Дякую. -Це я тобі дякую.
Може, ти справді моя улюблена кузина.
Не вірю. Того тижня ти це казав Сарі.
Мабуть, я вже піду. Збирайся.
Ти підняла нам дух.
Не хвилюйся про перемогу.
Я тобою пишаюся.
Миру тобі.
Бувай.
Наступна зупинка — Олімпійське село.
Вітаємо в Ріо-де-Жанейро.
СПОРТСМЕНИ ПРИБУВАЮТЬ В ОЛІМПІЙСЬКЕ СЕЛО РІО, 2016
Тут 11 238 спортсменів з 207 країн
збираються прийняти участь у 31-х Олімпійських іграх —
найбільшому спортивному видовищі світу.
Дякую.
-Що це? -Не знаю!
Але навколо нової команди особливо шумно.
Команди біженців.
-Юсро, вітаємо в Ріо. -Дякую.
ЮСРА МАРДІНІ ПЛАВАННЯ — КОМАНДА БІЖЕНЦІВ
-Боже мій, це Девід Рудіша. -Хто?
Ви що, нікого не знаєте?
Я плаваю з раннього дитинства.
#2016.
ТУТ БУЛА ЮСРА МАРДІНІ
Вітаємо на всесвітньо відомому стадіоні «Маракана»
в Ріо-де-Жанейро, Бразилія, на церемонії відкриття.
Вони приїхали з усіх куточків світу
і все життя тренувалися заради цієї миті.
Пані та панове, велична мить настала.
Вітаємо олімпійську команду біженців.
Це подорож, що принесла вогонь з Греції до Ріо.
РІО
Біженці!
Саро!
Розкажіть мені й усім глядачам, якою була ваша головна мотивація.
Це сирійка, що сьогодні змагається.
Так, благодійність, але…
Точно. Ми важко працювали, щоб сюди потрапити.
Так, для мене честь брати в цьому участь.
Це дає шанс бути голосом і дарувати надію.
-Привіт. -Ти що, не збираєшся пливти?
-Збираюся. -То чому сидиш на дупі?
Звідки ти…
Повірити не можу, що ти тут!
Це неймовірно!
Сестро.
Як ти сюди дісталася?
Зв'язалася зі спонсором команди біженців
і сказала, що я сестра всесвітньовідомої Юсри Мардіні.
-Навіть летіла бізнес-класом. -Що?!
-Економом. -Я не літаю економом, хабібі.
-А як же Лесбос? -Вирушу звідси.
Хочу тобі дещо показати.
Привіт, моя люба. Я не хвилююся, бо тобі щастить.
Удача тут ні до чого. Пам'ятай усе, чого я тебе вчив.
Ялла, Шахед.
Ти переможеш.
Щасти, Юсро. Ми тебе любимо й сумуємо.
Вона так виросла!
Щасти.
Я не хотіла тобі це показувати.
Чому? Вона повернулася в Еритрею?
Вона в безпеці?
Я чула інших плавчинь.
Кажуть, я не маю тут бути.
Кажуть, не заслуговую.
Вони праві. Не маєш.
Ти маєш бути на дні моря біля Греції.
Або спати на узбіччі в Угорщині.
Або лежати мертва в дірі в Дарайї.
Я просто хочу бути плавчинею.
Ти знаєш, що олімпійці мають робити неймовірні речі.
Не роби цього.
Пам'ятаєш, як казав бабá?
«Знайди свою доріжку. Пливи».
Усе це маячня.
Вітайте спортсменок на стометрівці жіночого Батерфляю.
Пливи заради всіх нас.
Пливи за бабá,
бо він не плавав.
Пливи за мене,
бо я не змогла.
Пливи за Свена, бо він не зміг.
Пливи за Шаду.
Пливи за Разан Хаддад.
На другій доріжці за Катар пливе Нада Арак'ї.
І за всіх, хто помер у спробі знайти нове життя.
Пливи за них.
На третій доріжці за Руанду пливе Джоана Умурунґі.
Ти не просто олімпійка.
На четвертій доріжці за команду біженців
пливе Юсра Мардіні.
На позиції.
-Юсро, так! -Швидше!
Так!
Юсро!
Так!
-Хочеш мене перегнати? -Ми ганяємося?
Саро, я втомлена.
-Тебе ніхто не змушує. -Ненавиджу тебе.
Ти мене любиш!
-Поцілуй мій олімпійський зад. -Я його тобі надеру!
Ні!
Пізніше того року решта родини Мардіні потрапила в Європу морем.
Тепер вони живуть у Берліні.
Сара Мардіні повернулася в Лесбос
і щодня допомагає біженцям виходити на берег.
Юсра Мардіні брала участь в Олімпійських іграх у Токіо в 2020 р.
Вона вирішила плавати за олімпійську команду біженців.
Зараз вона посланниця доброї волі УВКБ ООН
і голос біженців усього світу.
У 2018 році Сару і її колег заарештувала грецька поліція
за «контрабанду людей» за допомогу біженцям у Лесбосі.
Human Rights Watch назвали ці звинувачення політичними,
а «Міжнародна амністія» — несправедливими й безпідставними.
Якщо її визнають винною, на неї чекають 20 років ув'язнення.
З 2011 року 5,7 млн. сирійців стали біженцями.
По всьому світу понад 30 млн. біженців…
половині з них немає 18 років.
НІКУ КУПАК (1967–2021), СПОЧИНЬ З МИРОМ
Переклад субтитрів: Ольга Галайда