- Hallo. Du har ringt til... - Familien Ardor.
Legg igjen beskjed etter tonen.
Hei, mor og far. Det er Dani.
Beklager at jeg ringer så sent. Jeg vil bare sjekke at alt er okay.
Jeg fikk en nifs mail fra Terri, og hun svarer ikke.
Tenke seg til. Men det hørtes ut som om dere hadde kranglet, -
- eller at det hadde skjedd noe.
Ring når dere kan.
Og jeg er her hvis dere trenger noe.
Selvfølgelig.
Okay. Glad i dere. Ha det.
Jeg kan ikke mer. Alt er svart. Mor og far blir også med.
Farvel.
- Hei. - Hei, skatt. Hva gjør du?
Jeg har røyka litt hasj med Mark, og nå skal vi ha pizza.
Fint.
Ja. Han hilser nå. Igjen og igjen.
- Hei, Mark. - Hei, Mark.
Jeg ringte for å høre om vi fortsatt skal treffes senere.
Hadde vi snakket om det?
Vi hadde ikke noen fast avtale, men jeg ville bare høre...
Okay. Ja. Jeg kan komme innom.
- Kult. - Ja. Greit.
Hvordan går det med søsteren din?
Vel...
Ja...
Jeg har mailet henne tre ganger.
Hun svarer fortsatt ikke. Jeg begynner å bli litt engstelig.
- Alt er sikkert i orden. - Ja, kanskje.
Hun gjør dette hele tiden, fordi du lar henne gjøre det.
Jeg lar henne ikke gjøre det. Hun har en bipolar lidelse.
Men du går alltid i krise-modus.
Hun er søsteren min, og du sa selv at denne mailen virker annerledes.
Ja. Men er den egentlig det?
Hun gjør det for å få oppmerksomhet, -
- som alle de andre gangene hun har gitt deg panikkanfall.
Ja, du har rett. Du har rett. Jeg vet det.
Jo mer du reagerer på det, jo mer gjør hun det.
Du har rett. Jeg måtte bare bli minnet på det. Takk.
Jeg er heldig som har deg.
Tja...
Jeg elsker deg.
- Okay, vi ses senere. - Ja.
- Hei, Mark. - Hei, Mark.
Okay. Jeg elsker deg. Ha det.
Du kan høre det på ham. Han samler mot til å si noe.
- Si noe, da. - Og hvis jeg har skremt ham vekk?
Han må alltid forholde seg til familierøret mitt.
Jeg ringte ham og gråt i dag, -
- fordi søsteren min skrev en dum, nifs mail igjen.
- Og hvis jeg skremmer ham vekk? - Hva skrev søsteren din?
Bare noe erkedystert vås, som alltid.
Og jeg støtter meg alltid på ham.
Tenk om det har overveldet ham, og han syns det er for mye dritt?
Da er han ikke verd det.
Nei, ikke hvis det er fordi jeg har brukt ham for mye.
Han må da stille opp for deg.
Ja, men tenk om det blir en plikt for ham?
Da er han ikke den rette. Det bør aldri være en plikt.
- Ville det føles sånn for deg? - Men han ber aldri om noe.
- Det er bare jeg som krever noe. - Bare du åpner deg.
UKJENT NUMMER
Du kan ikke sitte på gjerdet mer.
Tenk om jeg angrer, og ikke kan få henne igjen?
- Du vil ikke ha henne igjen. - Jo, kanskje.
Okay, da kan du sutre for at du angrer på det den dagen, -
- og så kan vi igjen minne deg på at du har villet slå opp i et år.
Og så kan du finne en dame som liker sex.
Tror du du har en masokistisk side, som drar deg gjennom dette dramaet -
- så du ikke gjøre det du faktisk skulle gjøre?
- Nøyaktig hva skulle jeg gjøre? - Skrive doktorgraden din.
- Takk for psykoanalysen, dr. Josh. - Vekslepengene dine.
De er til deg.
Du kunne gjøre henne gravid nå.
Og ikke glem alle svenske jenter du kan befrukte i juni.
Ikke glem de svenske budeiene.
Det er vel ikke henne igjen?
Seriøst?
- Hun trenger en terapeut. - Hun har en terapeut.
Da burde hun ringe terapeuten, ikke deg. Hun mishandler deg.
- Får jeg ...? - Nei.
Unnskyld meg. Flott.
Hei.
- Dani? - Nei, nei, nei!
FIRE NYE MAIL FRA DANI ARDOR
Hei, skatt. Hvordan går det?
Jeg er oppe.
- Hvor skal du? - Jeg skulle dra på den festen.
- Bare sov videre. - Nei, jeg blir med.
- Har du sovet nok? - Jeg sov ikke uansett.
Jeg er redd denne sommeren, fanget i jævla Boulder, -
- der jeg må høre stemora mi knulle faren min.
- Det vil jeg gjerne høre. - Josh, skal ikke du til Europa?
Jo, og skrive avhandling. Det skal vi alle.
Alle?
Ja, de skal være med og se hjemmet mitt i Hälsingland.
- Sverige. - Hvorfor? For moro skyld?
Jeg skal forske på europeiske midtsommertradisjoner.
De andre er bare med.
Pelle har bedt oss til hippiemidtsommer på en tullinggård.
Jaså?
Jeg mener, det har vi snakket om. Det har vi tenkt på.
Når da?
- Midt i juni til midt i juli. - Om to uker.
Ja. Hvis vi drar, altså. Jeg blir nok ikke med.
Men vi har jo snakket om det.
Er du okay?
Jada.
Det der var bare så rart.
Hva da?
Sverige.
Jeg ante det ikke.
Hva mener du? Jeg sa jo at jeg hadde lyst.
Ja, greit. Men jeg visste ikke at du faktisk kom til å dra.
Jeg bestemt meg i dag.
- Jeg har ikke holdt det hemmelig. - Du har kjøpt billett alt.
Unnskyld?
Okay. Tenk deg at du er på fest, og noen sier:
"Hva skal dere i sommer?" Og så sier kameraten min:
"Vi skal til Kina i tre måneder. Vi drar om to uker."
- Sverige. - Og du aldri hadde hørt om det før.
Jeg sa jeg hadde lyst til å dra til Sverige.
- Du sa det kunne være kult å dra. - Og så fikk vi sjansen.
Det gjør ikke noe, du skulle bare sagt fra.
Jeg sa unnskyld, Dani.
Nei. Det du sa lød mer som "synd for deg".
- Kanskje jeg bare skal dra hjem. - Hva? Nei. Nei.
- Jeg vil bare forstå dette. - Og jeg vil si unnskyld.
Jeg vil heller snakke om det.
- Jeg tror jeg bare skal gå. - Det er ikke for å angripe deg.
- Det virker sånn. - Vel, unnskyld, da.
Jeg ble bare forvirret.
Kan du ikke sette deg sammen med meg?
Så kan vi snakke om det. Det føltes bare rart.
Men jeg er okay, og jeg syns det er flott at du drar til Sverige.
Det er fantastisk. Er det til avhandlingen din?
Jeg vet ikke hva jeg skal skrive om.
Jeg vet det. Og det kan... det vil...
Kanskje du blir inspirert. Ikke sant?
Ikke sant?
Er det kjøttbolle-strippeklubber vi må rekke å se i Stockholm?
Nei, vi drar rett nordpå.
Ikke med en gang, vel? Skal vi ikke innom Stockholm?
Nei, det er andre veien. Stockholm ligger sør for Arlanda.
Det er Dani. Hun kommer opp.
Okay.
- Skal vi rydde vekk dette? - Nei, det er greit.
Jeg har bedt med Dani til Sverige.
Så dere vet det. Hun blir sikkert ikke med, -
- men jeg har bedt henne med, så ikke det virker merkelig.
- Du har bedt henne med ...? - Ja, men hun blir ikke med.
Har hun ikke lyst?
Jeg har bedt henne med, og hun sa ja, men hun blir ikke med.
Okay?
Dere vet hva hun har vært gjennom.
Ja. Det er bare...
- Det er greit. - Jeg trodde du sa noe annet.
Okay. Fint. Og bare så alle er med.
Dere sa jeg skulle be henne med, og dere vet godt at hun blir med.
- Hei, skatt. - Hei.
- Hvordan går det?
- Vi slapper av. - Kult.
- Jaså. Sverige. - Ja.
- Du blir med, hva? - Ja, jeg tror da det.
- Hvis ikke det ødelegger planen. - Overhode ikke.
Christian, kan du se på dette avsnittet?
Ja. Klart det. Straks tilbake.
- Hei. - Hei, Pelle.
- Hva tegner du? - Bare bordet.
- Hvordan går det? - Fint. Jeg overlevde eksamen.
Og du?
Jeg ble ikke helt ferdig med alt, men de slakker litt på lina i år.
- Herregud, ja. Ja, selvfølgelig. - Liker du antropologi?
Ja da. Kanskje ikke like godt som ham, men...
- Du studerer psykiatri, hva? - Psykologi. Ja.
- Så da vet du jeg er gal. - Det, og at du er vill i blikket.
- Så du blir med til Hälsingland? - Ja, jeg gjør vel det.
- Vi kommer dit på min fødselsdag. - Gratulerer med det.
Takk. Ja. Christian forteller at dere har planlagt en spesiell uke.
Ja. Det er en vill nidagers fest familien min feirer.
Masse stas og opptog og seremonier og kostymer.
- Det høres gøy ut. - Det virker sikkert litt tåpelig.
Men det er litt som teater.
Christian sier du vokste opp i et kollektiv.
Ja, det er et lite samfunn. Her, du kan få se.
Det var jamen finstas.
Vi lager klær til vinter-og sommersolverv.
- Alle gjør dette sammen. - Interessant symbol.
- Ja, vi lærer runerekka. - Hvem er det?
- Hun var maidronning i fjor. - Nydelig.
Jeg er veldig glad for at du blir med.
Jeg syns det er veldig fint at du blir med.
Takk.
Og jeg har aldri fått sagt dette til deg, -
- men jeg ble veldig lei for å høre om ditt tap.
Det som skjedde. Jeg kan ikke forestille meg...
Jeg har også mistet far og mor, så jeg har en anelse.
- Unnskyld. - Nei, unnskyld.
Jeg skal bare ut på badet.
Kjære passasjerer, dette er kapteinen.
Vi påbegynner nå innflyvingen til Arlanda flyplass.
Temperaturen er cirka 15 grader.
Om cirka 20 minutter lander vi i Stockholm, Arlanda.
Vi vil takke dere for å ha fløyet med oss.
Vi håper dere har hatt en behagelig reise. Takk.
Mine damer og herrer, vi begynner nå innflyvingen over Stockholm...
Herregud! Damene her, altså! Hva er det som gjør dem deiligere?
Vikingene stjal alle de fine damene fra andre land.
Det kan du skrive doktorgrad om, Christian.
- Hvor langt skal vi kjøre? - Vel fire timer.
- Okay, her er første stopp. - Er vi fremme?
Ikke helt, men nesten.
Hei. Venner, dette er ungdom fra min landsby.
De har også kommet hjem fra reiser utenlands. Bli med.
Hei, dette er mine venner fra USA.
- Herlig... - Bare gå.
Har du sett hvor mye insekter det er her?
- Mark, Dani, Christian og Josh. - Faen, Pelle!
Øyeblikk.
- Tror dere han kjenner ham? - God Johannes Døperens dag.
- Hvor er alt flesket blitt av? - Du har visst fått det.
Syns du jeg har blitt tjukk?
Her. Kom.
Det er mine gode venner fra USA. Christian, Dani, Josh og Mark.
Det er min bror, Ingemar. Vi har vært venner siden vi var små.
Christian, Josh, Mark...
- Dani? - Ja.
Dette er mine venner. Simon og Connie fra London.
Simon, Connie, dette er Pelle.
Og det er alle de navnene jeg fikk for to sekunder siden.
Perfekt timing. Vi tok disse for fem minutter siden.
- De har ikke begynt å virke ennå. - Å, faen!
Skal vi spise dem nå, eller skal vi pakke ut først?
- Vi bare spiser dem nå. - Ja.
Jeg vil lande først, hvis det er greit.
Ja, selvfølgelig. Og hvis du er redd, trenger du ikke ta dem.
Nei, jeg vil bare lande først.
- Da venter jeg. - Nei, bare gjør det, du.
- Jeg venter, så tripper vi sammen. - Klar?
Jeg venter på Dani. Bare spis, dere.
Hvis vi spiser dem til ulike tider, tripper vi ikke sammen.
Vil dere vente på oss, da?
- Det er greit. Jeg er klar. - Det er ikke noe press.
Nei, det er greit. Jeg er klar.
Er du sikker?
Ja, Mark. Takk.
De har laget sopp-te, hvis du liker smaken bedre.
- Jeg prøver det. Takk. Ingemar? - Ingemar.
- Ikke la deg presse av Mark. - Det gjør han ikke.
Ellers blir det så komplisert.
- Takk. - Vær så god.
Okay, da skjer det. Tenk glade tanker.
- Er du sikker på dette? - Ja, det blir så bra.
- Okay. - Ja.
- Er du sikker på dette? - Jeg tror det går fint.
- Klar? - Ja.
Hva er klokken?
21.
Hva mener du?
Det kan da ikke stemme. Himmelen er blå.
- Det er greit. Vi er i Sverige. - Nei. Hvorfor er det sånn?
Det er greit, Mark. Det er bare midnattssola.
Det føles feil.
- Jeg lover deg at det er okay. - Jeg er ikke okay.
- Faen, et nytt menneske. - Hva? Ingen nye mennesker nå.
Det er bra med nye mennesker, Mark.
Hei.
- Jeg legger meg ned. - Ja, gjør det.
Legg dere ned, alle sammen.
Gjør det. Det er så deilig.
Josh, kan du legge deg ned?
Kjenner dere den? Energien? Den strømmer opp fra jorden.
Se. Trærne puster.
Naturen vet instinktivt hvordan den skal ha harmoni.
Alt gjør sin del, helt mekanisk.
Dere er som familien min.
Dere er min sanne, ekte familie.
Dani?
- Unnskyld. Jeg går en tur. - Jeg kan også gå.
Nei, jeg...
Nei, nei, nei. Det må du ikke tenke. Du er okay.
Det er nesten fødselsdagen din. Du er okay.
Du er okay. Du er okay.
Nei. Hold opp. Du er okay.
Hei, Dani.
- Hvordan har du det? - De lo av meg.
Hva? Nei, det er jeg sikker på at de ikke gjorde. De bare lo.
Vil du møte vennene mine?
Takk. Unnskyld. Takk.
Hold opp. Hold opp nå. Faen!
Du er okay. Du er okay. Du er okay.
Hvor lenge har jeg sovet?
Vi fant deg for seks timer siden.
Ble det overhode mørkt?
Et par timer. Men aldri helt mørkt.
Er det i morgen?
Ja, sett fra i går.
Kom.
- Hvor skal vi? - Dit vi skal.
- Pelle, hvor er det vi går? - Ja, dette er langt ute på landet.
- Er det flått her i Sverige? - Sverige har et flått-problem.
- Hva? Nei. Har de det? - Det er faktisk et problem.
I fjor var det rekordmange som fikk hjernebetennelse av flått.
Hva faen ...? Seriøst?
Både bestefar og bestemor døde av flått.
Josh, onkelen min fikk faktisk borreliose.
Spør du ham, var det ikke verd den pikniken. Han er ferdig.
- Så det er her? - Fredelige, majestetiske Hårga.
- Kjenner du alle disse folkene? - Det er familien min.
Så vi stopper i Waco før vi drar til Pelles landsby?
Takk. Er det jordbær? Takk.
- Vesken? - Unnskyld.
Hils på min søster Dagny. Hun ble født samme dag som meg.
Dette er Dani, Josh, Mark og Christian.
- Velkommen til Hårga. - Takk.
Takk.
- Far Odd. - Lille Pelle.
- Hvordan går pilegrimsferden? - Helt fantastisk. Vidunderlig.
Unnskyld. Det er mine venner, Christian, Dani, Josh og Mark.
God dag. God dag. Velkommen.
Velkommen hjem.
- Vi er så glade for at dere kom. - Takk.
Pelle er virkelig menneskekjenner.
- Klærne din er så fine. - Kjortelen? Ja, men nokså jentete.
Vi gjør det som en hyldest til Ymir og på grunn av naturens...
her hermafroditiske kvaliteter.
Jeg mener at sakhihelgenene gjør det samme i Braj Bhoomi.
Vi er vertene deres, så bare si fra hvis dere trenger noe.
- Tusen takk. - I dag er en ren festdag.
I morgen begynner den offisielle seremonien. Dere er velkommen.
- Velkommen, velkommen, velkommen. - Takk.
God fornøyelse.
Takk.
Han er jamen rød i ansiktet.
- Kan jeg spise disse? - Ja.
God midtsommer, alle sammen.
Og velkommen til festen vi har forberedt oss på i 90 år.
Kan jeg ta bilder?
Og akkurat nå har vi den kraftigste varmebølgen i manns minne.
Tilgi meg. Jeg utelukker de som ikke snakker svensk.
Velkommen til Hårga. Og gledelig midtsommer.
Det er 90 år siden siste store høytid.
Og det er 90 år til neste.
Og så poetisk med den varmeste, lyseste sommeren på år og dag.
Vi har så mye å gi tilbake.
Og så, uten mer prat, la oss heve glassene.
Og la vår nidagers fest begynne.
- Skål! - Skål!
Så høyt skal min ild holdes. Ikke høyere, ikke hetere.
Ånder! Vend tilbake til døden!
- Dere burde bli med i dansen. - Nei, det tør jeg ikke.
- Okay. - Mark?
- Okay. - Takk, skatt.
- Hva leker barna? - Flå narren.
"Flå narren"?
Søtt.
Pelle, kan alle danse med?
Du er jo amerikaner. Bare treng deg på.
Gratulerer med dagen.
- Neimen jøss, da, Pelle. - Jeg gjør det til fødselsdager.
- Kanskje det er litt upassende? - Nei da. Tusen takk.
- Den er nydelig. - Det er bare mellom oss to.
Ja...
Christian glemte fødselsdagen, så dette er fantastisk. Takk.
Nei. Jeg glemte å minne ham på det. Det er ikke hans skyld.
Glem det. Det er greit. Denne var nydelig. Tusen takk.
Hvordan får dere dette her til å gå rundt?
- Tømmer, lin, homøopati. - Vannkraftverk.
De har skoletime.
- De lærer å riste runer. - Virkelig?
De legger dem under puten og drømmer om kraften de har.
- Der er det en stor en. - Å jøss...
- Hvilket alfabet er det fra? - Den yngre futhark? Tror jeg.
- Eller er den fra middelalderen? - Den eldre futhark.
Hvor lenge har dere vært sammen?
- Oi... - Litt over tre og et halvt år.
- Fire år. - Nei... Virkelig?
Fire år om to uker.
Du har rett. Unnskyld.
Fire år.
Ja. Hvordan møtte dere hverandre?
Vi arbeidet på samme gård.
Pussig nok var jeg sammen med Connie da Simon og jeg ble venner.
Vi hadde vært på en date. Og jeg visste ikke det var en date.
Ja. Jeg trodde at Connie og jeg nettopp var blitt venner.
Det skjedde rett før Connie og Simon begynte å treffes.
- Og nå er de forlovet. - Hva? Gratulerer.
- Ja, det er fantastisk. Gratulerer. - Takk.
Vi har bedt Ingemar forrette vielsen.
- Virkelig? - Nei.
Hva er det for en bygning?
Det er et slags hellig tempel, men ingen får gå inn.
Nå skal dere se hvor vi sover.
La meg vise dere rotvelta.
- Skal vi bare ignorere bjørnen? - Det er en bjørn.
- Hva er det? - Det kan vi se på.
En liten kjærlighetshistorie.
Jøss! Hva ...? Jøss.
Det ser ut som hellige skrifter, som malerier.
- Hva syns dere? - Det er som en helt annen verden.
Fantastisk. Sover folk her?
De unge. Når de blir 36, flytter de til arbeidernes hus.
- Hvorfor akkurat 36? - Vi ser på livet som årstider.
De er barn til de er 18. Det er våren.
De drar på sin pilegrimsferd en gang mellom det 18. og 36. år.
Det er sommer. Og fra 36 år til 54 år er arbeidsalderen. Høsten.
Og fra 54 år til 72 år er man mentor.
Hva skjer når de blir 72?
- De får ikke mye privatliv her. - Og hvis de vil ta seg en runk?
Veggene er jo fulle av pikk.
- Nei, det er fittebilder også. - Han gubben var uenig.
Men dette er akkurat som sakhihelgenene og Afroditekulten.
- Sa hun noe? - Nei.
- Jeg ville bare fortelle det. - Er dette maidronningene?
Ja. Riktig.
- Det får dere faktisk være med på. - Hvem er maidronningene deres?
Vi har en dansekonkurranse hver sommer, og da kåres dronningen.
Barna ser på "Austin Powers", hvis dere vil være med.
Nede i sydhuset.
Var det ...?
Du så det også, hva?
- Pelle, hvem var det? - Inga.
Jeg vil bade henne.
Får jeg snakke med deg utenfor et øyeblikk?
Ja. Klart det.
Pelle, be henne komme tilbake.
- Happy birthday to you - Hva?
Happy birthday to you
happy birthday dear Dani
happy birthday to you Faen.
- Stopp. Det er okay. - Hva?
Du trodde vel ikke jeg hadde glemt det?
Unnskyld. Unnskyld. Midnattssolen føkka meg opp.
- Gratulerer med dagen. - Det er okay. Takk. Jeg er ikke sur.
- Det burde du være. - Ja, det burde jeg.
Unnskyld.
Okay. Skjønnhetssøvn. Det er en stor dag i morgen.
- Hva skjer i morgen? - Den første av seremoniene.
Ættestup.
- Hva er det? - Det er for vanskelig å svare på.
- Dere får se i morgen. - Seriøst?
Kan du ikke bare fortelle det nå?
- Du mener da vel ikke en ekte en? - Det er ganske ekte.
Faen.
Vet du hva det er?
Du ...!
Er det skummelt?
Faen, så irriterende.
Pelle, sjekk meg for flått, så sjekker jeg deg.
Noen burde fortelle de jentene at de går kjempeteit.
Hvor lenge står en vanligvis?
Vi står til det er riktig tidspunkt til å sette seg.
Er de til meg?
- Har du plukket dem baklengs? - Ja.
- Er det de to? - Ja.
Jeg er så sulten, og det er som om de prøver å gjøre det ekkelt.
Moren hennes er på pilegrimsferd.
Det hjelper dem å skilles fra hverandre.
Alle er med på å oppdra de små barna her.
Vil du ha dette?
Du, følger du dem ut? Jeg er utslitt, jeg tar en lur.
Okay. Ja.
Vent. Hva skal vi nå?
- Hva er det for en bok? - "Rubi Radr". Vår hellige tekst.
- Får jeg lese den? - Det klarer du ikke.
Nei!
Herregud!
- Hoppet hun selv? - Det er en del av seremonien.
- Falt hun ned? - Hoppet hun selv?
- Falt hun eller hoppet hun? - Det er okay. Ta det rolig.
Hva? Hun er død. Se på hodet hennes.
- Se på hodet hennes! Hun er død! - Det er en del av seremonien.
Hun hoppet utfor den klippen! Er dere blinde? Hva faen ...?
Nei, nei. Han gjør det også.
Han gjør det faen meg også!
Stopp ham!
Si han ikke skal hoppe. Hvorfor bare står dere der?
Ikke hopp! Kan dere ikke ...?
- Han lever ennå! - Hva skjer?
Prøv å respektere seremonien.
Vi går. Dette faen meg sjukt!
Faen ta denne dritten! Dere er sjuke! Dere bare så på!
Hva feiler det dere? Faen i helvete, altså!
- Nei! La henne være! - Hør nå. La meg forklare.
La meg forklare, lille stakkar.
Det dere nettopp har vært vitne til er en gammel, gammel tradisjon.
Det er sjukt!
De to som hoppet, har nådd slutten av Hårga-livssyklusen.
Dere må forstå at det var en stor glede for dem.
Og når det blir min tur vil det være en stor glede for meg.
For oss er livet en sirkel, en fornyelsens ring.
Hun som hoppet het Ylva.
Og det ufødte barnet der borte vil arve det navnet.
I stedet for å bli gamle og dø full av smerte, frykt og skam, -
- så gir vi dem livet vårt. Som en gestus.
- En gestus? - Før livet råtner bort.
Det nytter ikke å dø mens man kjemper mot det uunngåelige.
Det forderver sjelen.
Jeg er virkelig lei for at jeg ikke advarte dere om det.
Er du okay?
- Jeg skal vekk nå. - Ja.
- Jeg går. - Bare ta litt tid for deg selv.
Faen også.
- Hei. - Hei. Fy faen, hva?
- Går det bra? - Ja, helt fint.
Bra.
Hør her. Jeg har tenkt på noe jeg gjerne vil spørre deg om, -
- eller heller si fra om, faktisk.
Jeg har tenkt mye på avhandlingen min.
Og jeg har bestemt meg for å skrive om dette her, om Hårga.
Det ville jeg si til deg først, -
- så det ikke skulle virke som om jeg ikke ville fortelle deg det.
Jeg vet ikke om du fleiper nå.
Du vet jeg skriver om midtsommer. Det er derfor jeg er her.
Ja, men ikke om dette samfunnet.
Jeg trodde du skulle til Tyskland og England etterpå.
Du visste da at jeg ville skrive om dette.
- Nei. - Selvfølgelig gjorde du det.
Tror du jeg ikke vet hva du gjør?
Det er faktisk ganske grovt at du er så frampå med dette.
Jeg er egentlig litt imponert.
- Hva faen ...? - Ja, hva faen?
Jeg har arbeidet frem mot dette, og det vet du godt.
Det er derfor du ser så skyldig ut. Du vet at det er uetisk snylting.
Og det er dovent, og sant å si temmelig sørgelig.
- Faen ta deg. - Nei. Finn ditt eget emne.
Eller din egen lidenskap. Hør her.
Jeg brenner faktisk for dette. Dette er ikke en hobby -
- som jeg bare dypper tærne i.
Jeg skriver avhandlingen min her.
Hvis du også vil skrive om dette, er jeg åpen for å samarbeide.
Og hvis ikke, kan vi skrive om Hårga hver for oss.
- At du lot meg sove fra det. - Hva?
- Vi drar i morgen. - Ja.
Christian later som om det er hans idé, så kommer han til deg...
Jeg tviler sterkt på at de eldste vil at dere skriver noe om dette.
- Jeg bruker dekknavn for alt. - Da blir det ikke fagfellevurdert.
Og Christian har spurt meg alt, og jeg sa det samme til ham.
- Du hadde jo ikke snakket med ham. - Faen. Nei.
Jeg spør de eldste, greit?
Dani?
Jeg beklager, Pelle. Takk for invitasjonen, men jeg drar.
Jeg burde ikke latt deg se det. Jeg vet det ser ekstremt ut.
Jeg vet ikke hvorfor jeg er her! Hvorfor du inviterte oss.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg er her. - Okay, okay. Det er okay.
Kom. Sett deg ned. Vær så snill, Dani?
Dani?
Dette skjer bare en gang i livet. Jeg ville dele det med noen.
Særlig venner som jeg visste ville sette pris på det.
- Jeg er stolt av dette stedet. - Jeg er ikke antropolog.
- Jeg forstår ikke noe av dette. - Jeg vet det.
Men jeg var aller mest glad for at du skulle komme. Her.
- Her, lukt på dette. - Hva er det?
- Det roer deg ned. - Nei takk.
- Er du sikker? - Jeg vil bare dra, Pelle.
Jeg vet hva du sliter med, Dani.
- Hva er det jeg sliter med? - Jeg mistet også far og mor.
Hva? Nei! Nei, Pelle, det er ikke det jeg snakker om.
Jeg mistet far og mor da jeg var liten. De brente inne.
Far og mor ble brent ihjel, og jeg ble formelt sett foreldreløs.
Tro meg når jeg sier at jeg vet hvordan det er, for det gjør jeg.
Men jeg følte meg aldri fortapt, for jeg hadde jo en familie.
Her. Og de tok meg til seg.
Og de tok seg av meg.
Og jeg ble oppdratt i et samfunn som ikke kjekler om ditt og mitt.
Det var det du ble utsatt for.
Men jeg har alltid følt at noen tok seg av meg.
En familie, en ordentlig familie.
Og alle fortjener det.
Du fortjener det.
- Pelle, Christian kommer kanskje. - Det er han jeg mener.
Han er min gode venn, og jeg er glad i ham, men...
Dani, føler du at han tar seg av deg?
Føler du deg hjemme hos ham?
Hvordan har du det? Det var en hard dag i dag.
Klarer du deg?
- Syns du ikke det vi så var fælt? - Jo, det syns jeg vel.
Det var virkelig sjokkerende.
Men jeg prøver å være åpen for det.
Det er kulturelt. Vi setter vår gamle på pleiehjem.
De syns sikkert de er fælt.
Vi må bare prøve å akklimatisere oss.
Hei, har du ...? Unnskyld. Har du en sovetablett?
Ja. Klart det.
Dere vekker henne.
Pelle.
Hva gjør du?
Bare litt hagearbeid.
- Hei. - Hei.
Sa de noe?
Ja, de sier det er greit. Så lenge du ikke bruker navn.
Og stedsnavn ikke engang antydet. Og det må du skrive under på.
Og du skal dele emne med Christian, for han kom til meg først.
- Det... Det fikser vi. - Jeg må pisse.
- Kan jeg spørre deg om noe? - Ja.
Vet du hva dette er?
Jeg fant den under senga til Christian.
Det er en kjærlighetsrune. Det er kjærlighetsmagi.
- En kjærlighetsrune. - Ja. Under senga til Christian?
Ja.
Hva skjer?
Dere får skrive om oss, bare dere ikke nevner navn og steder.
- Mener du det? - Ja.
Herregud. Takk.
- Det var utrolig godt nytt. Takk. - Du skal dele med Josh.
Ja, det har jeg sagt alt, at det er helt greit for meg.
Jeg tror min søster Maja er forelsket i deg.
Jaså? Hun rødhårede?
Hun ble faktisk byxmyndig i fjor.
Det betyr bare at hun får lov å ha sex.
Buksemyndig.
- Bra for henne. - Hva gjør du? Gå vekk derfra!
Hva gjør du, din jævla idiot? Vekk derfra!
Fjern den ekle kuken din! Ha deg vekk!
- Hva har jeg gjort? - Vår forfedre ligger der!
Du pisser på forfedrene mine! Den jævla lille amerikanske vennen -
- sto og pisset på rotvelta! - Det er jeg virkelig lei for.
- Ser du ikke hva han gjør? - Du pisset på forfedretreet.
- Treet? Og så? - "Og så"? Hører dere ham?
- Jeg visste det ikke. - Treet er forbundet med de døde.
Men det er et dødt tre.
- Ja, men det er viktig for oss. - Jeg visste ikke det var viktig.
Hei.
Hei. Hyggelig å møte dere. Beklager, men vi drar.
- Hva? - Ja. Simon henter bilen nå.
- Connie. - Er alt okay?
Connie. Å, der er du.
Simon ba meg si fra at Jan har kjørt ham på stasjonen.
Når de har satt av Simon kommer de og henter deg.
- Hva? - Du møter ham på stasjonen.
Nei. Hvorfor skulle han dra uten meg? Det ville han ikke gjort.
Det er bare plass til to i lastebilen.
Hva skal det bety? Han ville da sagt fra.
Det eneste toget i dag går om 90 minutter.
Turen tar 35 minutter begge veier. De ville ikke kaste bort tiden.
- Jeg kunne sittet på fanget. - Ja, det tenker jeg også.
Men vi bryter ikke trafikkreglene. Okay?
- Så de bare dro uten meg? - Det var ikke plass i lastebilen.
Men den kommer og henter deg snart.
Makan til piss!
Okay, lunsj om en liten stund.
- Hvordan får man tildelt jobb? - Det er basert på barnas evner.
- Hei. - Hei. Unnskyld.
- Simon dro uten Connie. - Seriøst?
- For en kødd. Er hun okay? - Nei. Hun fikk nettopp vite det.
- Sa hun hvorfor? - Nei.
Så jævlig.
Nå vi snakker om parforhold...
Har det vært problemer med incest her?
Unnskyld, men du vet, små samfunn, og sånn.
Ættelinjene er godt bevart, så de eldste må godkjenne maker.
Noen ganger kan fettere og kusiner bli et par, -
- men vi respekterer incesttabuet.
Så vi må ofte be inn folk utenfra.
Unnskyld? Hei.
Vil du hjelpe til?
- Klart det. Ja. - Kom.
Vet du ...? Har du sett Simon?
Ja. Han ble kjørt på stasjonen. Rakk du ikke å si ha det?
Nei, det gjorde jeg ikke. Men det er greit.
Hei.
- Hva skal vi lage? - Kjøttkaker.
- Takk. - Du er så vakker.
Hun sier at du er så vakker.
Takk. Hun er også vakker.
Hun sier at du er vakker.
Vi beskriver det som noter for følelsene.
Hva står det?
Hver av de 16 runene står for en av de 16 affektene, -
- i rang fra den meste hellige til den mest uhellige.
Denne, for eksempel, handler om sorg.
Men som du ser er det tomme sider bakerst i boka.
Det skyldes at "Rubi Radr" aldri blir ferdig.
Den utvikler seg hele tiden. Vi har hundrevis av bøker.
Hvem bestemmer hva som blir lagt til?
Denne utgaven blir skrevet av Ruben.
- Han uføre ...? - Han ble født sånn.
Han tegner, og så fortolker vi eldste det.
Josh, Ruben blir ikke forstyrret av normal kognisjon.
Det gjør ham åpen for kilden.
Hva når Ruben dør engang?
Venter dere på et nytt barn som... ikke blir forstyrret?
Nei da. Ruben er skapt ved innavl.
Alle våre orakler er bevisst innavlet.
Kan jeg ta et bilde?
Hva?
- Et foto? - Nei, langt ifra.
- Okay. Unnskyld. - Langt ifra.
Faen. Ja, det er henne.
Hei...
- Fint. Hun går sin vei. - Maten er klar.
Det er mattid.
Takk.
- Takk. - Takk.
Takk.
Har noen sett Connie?
Mark så henne visst tidligere.
- Jeg så henne trene til OL i sprint. - Hva? Hvor da?
Jeg vet hva som skjedde. Kjæresten ringte og beroliget henne.
Så unnskyldte hun, og jeg kjørte henne til ham.
- Okay. Det var en lettelse. - Hvorfor kjørte Simon uten henne?
Det var sikkert bare en misforståelse.
Jeg kunne tenke meg at du gjorde noe sånt.
Hva faen skal det bety?
Glem det.
Noen furter fortsatt over forfedretreet sitt.
Tror du han dreper meg?
Fant du ut noe om "Rubi Radr"?
- Jaså, så nå vil du samarbeide? - Okay, takk.
- Jeg vet at du har sett den. - Takk. Takk. Unnskyld.
Herregud. Hva faen er det?
Er det ...? Er det et jævla kjønnshår?
- Det er bare et hår. - Ja, et kjønnshår.
- Ro deg ned. - Hvorfor er du flau?
Det er ikke du som lager kjønnshårkake.
Herregud, han glor på meg ennå.
Hei. Blir du med meg?
- Hva? - Kom.
- Jeg skal vise deg noe. - Okay. Javel.
Jeg kommer tilbake senere. Hun skal vise meg noe.
- Får jeg låne en sovetablett til? - Ja, klart det.
Hva faen, Mark ...? Hva gjør du? Lukk døren. Vi får ikke være her.
Tror du Mark er ute med den jenta ennå?
Det ville ikke overrasket meg.
- Men hva med Josh? - Han er jeg ikke bekymret for.
Dere.
Vi har dessverre dårlig nytt.
I morges så vi at den 19. boka av "Rubi Radr" er forsvunnet.
Vi vil ikke beskylde noen, -
- men vi ber den som tok den legge den tilbake.
Legg den i tempelet, som ikke voktes eller overvåkes.
Ingen behøver å vite hvem som tok boka.
- Hvor er deres venn Josh? - Riktig. Vi aner ikke.
Han og den andre vennen deres forsvinner samme dag.
- Ser dere hvordan det virker? - Ja, men vi aner ikke noe.
Vi så Mark gå ut med den jenta i går kveld.
- Hvilken jenta? - Inga.
Ja, men Mark ville ikke gjort det. Josh, derimot...
Vi la oss, og da vi våknet var han vekk.
Hvis han tok boka, håper jeg at dere forstår -
- at vi ikke ser oss som hans venner eller samarbeidspartnere.
Vi ville vært så skamfulle over å bli knyttet til dette tyveriet.
La oss håpe at boka blir lagt tilbake.
- Det håper jeg også. - Jeg føler meg ansvarlig.
Du og Odd kan lete etter dem. Kanskje dere kan råde bot på dette.
Du skal være sammen med kvinnene i dag.
Og Siv vil snakke med deg i huset sitt.
Er du okay? Okay.
Okay.
- Dette er den største. - Okay. Takk.
Se henne i øynene.
Får jeg spørre hva det er?
Det er te. Til konkurransen.
Så setter du glasset her.
- Og så drikker vi det. Okay? - Okay.
- Herregud. - Nå skjer det.
Det var her for lenge, lenge siden, -
- at Den Mørke lurte Hårgas unge til å danse i gresset.
Og da de først hadde begynt, kunne de ikke stoppe igjen.
De danset seg til døde.
Men nå, i livsbejaende tross mot Den Mørke, -
- danser vi til vi stuper.
Og den siste som står igjen, blir kronet for utholdenheten.
Vær så god, kom inn.
Først vil jeg si at jeg ikke aner hvor Josh er.
- Det sverger jeg på min mors liv. - Hva syns du om Maja?
Om Maja?
Hva mener du?
Du har blitt godkjent til å bli et par med henne.
Astrologisk sett er dere perfekte for hverandre.
Og hun setter sitt håp i deg.
- Jeg spiste et av hennes kjønnshår. - Det kan nok stemme.
Stopp.
Vev vadmel.
Bli her. Er du klar?
- Hva er det vi gjør? - Vent og se.
Stopp!
- Åtte. Nå er det bare åtte igjen. - Så flott.
- Hva betyr det? - Åtte. Vi er bare åtte igjen.
Christian. Til deg.
Takk.
- Hva er det? - Det er... Unnskyld.
Kildevann med spesielle egenskaper.
Okay.
Hvordan virker det?
Det bryter ned forsvaret dit -
- og åpner deg så du kan la deg påvirke.
Okay.
- Takk. - Ingen årsak.
Vet du hva? Jeg er redd jeg får en dårlig tripp.
Det gjør du ikke. Tro meg.
Stopp.
Og vend.
Stopp. Begynn.
Stopp.
Begynn.
Er du trøtt?
- Jeg kan ikke svensk. - Hva?
- Jeg kan ikke svensk. - Vil du gjerne ...?
- Eller gjør jeg? - Ja, det gjør du.
- Vi snakker sammen. - Jeg kan forstå deg.
Vi kan forstå hverandre.
Vi trenger ikke snakke med ord. Det klarer dansen for oss.
Vi har fått en maidronning!
Hva skjer?
Du er vår maidronning.
- Jeg? Hvorfor det? - Du vant.
Hva betyr det? Herregud...
Velkommen. Velkommen. Velkommen hjem.
Så utrolig. Gratulerer.
Vi elsker deg.
Mor? Mor?
Herregud, Dani! Maidronning!
- Sild. - Hva er den til?
Det er tradisjonen. Den gir hell.
- Hva? - Du må spise den hel.
Men med halen først.
Du må prøve. Du må prøve.
Godt forsøk.
Unnskyld, hva skjer?
Hvorfor gjorde du det?
Skål for vår maidronning.
- Velkommen. Skål! - Skål!
Nå er du familie. Ja? Ja, nå er du familie.
- Vi er søstre nå. - Søster.
Det var fantastisk danset. Jeg har aldri sett noen danse sånn.
Nå ber tradisjonen maidronningen -
- velsigne vår høst og vårt fe.
Etter alt hellet du har fått av den spekesilda, -
- bør vi alle være optimistiske.
- Kan Christian bli med meg? - Nei. Dronningen kjører alene.
Gjenta etter meg.
Pust inn.
Det gir livskraft.
Nå går vi til Sivs hus.
- Hva skjer der? - Et møte bare for dronningene.
Hun skal velsigne deg.
- Hva skjer der inne? - Det er ikke vår sak.
Jeg tror du ikke burde.
Nei... Nei...
Fortsett.
Jeg kan kjenne det. Jeg kan kjenne barnet.
Christian?
Hei. Hallo. Der er du jo.
Hør her. Du kan ikke snakke, og du kan ikke bevege deg.
Greit? Bra.
På denne dagen for gjensidighets guddom -
- samles vi for å takke vår høyt skattede sol.
Som offergave til vår far overgir vi ni menneskeliv.
Hårga tar, og Hårga gir.
For hvert nytt blod som ofres -
- ofrer vi en av våre egne.
Fire av det nye blod.
Fire fra Hårga.
Og en som blir utvalgt av dronningen.
I alt ni som skal dø -
- og gjenfødes i den store syklusen.
De fire av det nye blod er allerede klare.
Av vår flokk er to allerede viet til dette.
Og to av oss har meldt seg frivillig.
Ingemar og Ulf.
Dere har brakt inn ofre utenfra.
Og dermed har dere også frivillig overgitt deres egen kropp.
I dag vil dere inngå i harmoni med helheten.
Og Pelle, som har brakt nytt blod og vår nye maidronning, -
- du vil i dag bli hedret for din klare intuisjon.
Og vår niende offergave...
velges tradisjonelt av dronningen -
- blant en utvalgt av det nye blod og en særlig vigslet fra Hårga.
Thorbjörn.
Ærede Thorbjörn, tre frem.
Og...
Christian Hughes.
Disse to er kandidatene til å bli den niende offergaven.
Vi avventer tålmodig dronningens dom.
Kom her.
Okay, gutter. Når vi skjærer løs innvollene, -
- så gjør vi det uten å skjære hull i tarmene, -
- for da kommer skiten ut. Okay? Vær forsiktige.
Du holder her. Først skal vi ta ut leveren.
Sånn. Skjær ned langs kanten.
Mektige og grimme beist.
Med deg renser vi ut våre mest uhellige affekter.
Vi forviser deg til det dypeste mørke, -
- der du kan grunne over det onde du har gjort.
Spis av barlind.
Føl ingen redsel.
Spis av barlind.
Føl ingen smerte.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2019