‫כן, שף.‬
‫כן, שף. מוכן, שף.‬
‫הגשה.‬
‫נהדר שקיבלת אותו בסוף.‬
‫אני יודעת.‬
‫רציתי חתול נדיר במשך המון זמן.‬
‫כן.‬
‫סבלנות.‬
‫המכתב יגיע מתישהו. אל תחשוב על זה כרגע.‬
‫אני רציני, מותק.‬
‫חסר לך שלא.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫ילדים נעדרים בהונג קונג‬
‫היחידה לאיתור נעדרים בהונג קונג‬
‫פניות הציבור פשעים נגד ילדים‬
‫מיד-לוולס‬
‫קדימה, רוצו!‬
‫כן! תשיגו אותי!‬
‫קדימה, גאס. קדימה.‬
‫אני כל הזמן מביטה בתמונה‬
‫שהמשטרה מצאה, והיא לא הגיונית, הילרי.‬
‫למה שתהיה תמונה של גאס בטלפון של כריסטופר?‬
‫זה לא נראה לך מוזר?‬
‫שלשכן שלך שמת הייתה תמונה של הבן שלי?‬
‫לא הייתי עם האיש הזה כשצילם את התמונה‬
‫ואסי נשבעת שגם היא לא הייתה איתו.‬
‫זה לאו דווקא אומר‬
‫שכריסטופר קשור בכלל...‬
‫זו אפשרות.‬
‫זה הכול.‬
‫זו אפשרות.‬
‫צריך לחקור את זה.‬
‫אני יודעת שקשה כשאין תשובות, מרגרט,‬
‫אבל לא תוכלי להמשיך ככה.‬
‫להמשיך במה? בחיפושים? אחרי הבן שלי?‬
‫להחשיב את כולם לחשודים.‬
‫יהיו השלכות...‬
‫זה רמז.‬
‫למה זה לא רציני בעינייך?‬
‫כל פרט חשוב.‬
‫זה מה שהבלש צ'אנג תמיד אמר.‬
‫אבל עכשיו זה לא חשוב?‬
‫האיש הזה צילם את הבן שלי בסוד.‬
‫איך אין לזה משמעות?‬
‫הוא צילם תמונה אחת.‬
‫הם לא מצאו שום דבר אחר.‬
‫למה את רק מגנה עליו?‬
‫הכרת אותו באמת?‬
‫תמיד השקיתי לו צמחים וטיילתי עם הכלב שלו.‬
‫אז בעיקרון, לא הכרת אותו בכלל.‬
‫אני לא יכולה כרגע.‬
‫אני רק אומרת שאני רוצה...‬
‫סליחה, מרגרט. אני חייבת ללכת.‬
‫פורי, מה את עושה?‬
‫כלום, גברתי.‬
‫אני רק מנגבת אבק.‬
‫יש הרבה אבק בכל מקום.‬
‫אני מאחרת לפגישה, סם. תוכל להסיע אותי אליה מהר?‬
‫- כן, גברתי. - תודה.‬
‫תמסור אותם.‬
‫תודה.‬
‫הכביסה, אדוני.‬
‫כן. תעלה אותה לחדר, בבקשה. תודה.‬
‫היי, סם. מה נשמע?‬
‫אומהוני'ס‬
‫אני אעביר את הר הגעש לשם כדי לערוך את השולחן לארוחת ערב.‬
‫מה עם הלבה? אין לנו סירופ תירס.‬
‫אמרתי לאימא. היא תקנה בדרך לפה.‬
‫נתערב על 100 דולר שהיא תשכח.‬
‫- של הונג קונג או ארה"ב? - ארה"ב.‬
‫אין לך 100 דולר אמריקניים.‬
‫- יש לי. - אין לך.‬
‫היי, בואו נעזור לאסי לערוך את השולחן.‬
‫שניכם. תניחי את הטלפון, דייזי.‬
‫- אבל אבא... - בואי.‬
‫קדימה. תעזרי.‬
‫בוא, פיליפ.‬
‫כדאי שתשטוף ידיים.‬
‫כן...‬
‫מה תרצו?‬
‫- סוף סוף... - זה אוכל קנטונזי.‬
‫טוב, טוב. בואו נאכל מהר.‬
‫מהר, מהר. נסיים לאכול ונלך...‬
‫תעיף את היד.‬
‫בחיי, אתן...‬
‫רגע, הטלפון יאכל קודם.‬
‫מה יש לצלם? זה תמיד ככה.‬
‫נו, נדיר שאנחנו מבקרים בהונג קונג. בואו נצטלם למזכרת.‬
‫פה צולם "מצב רוח לאהבה"?‬
‫לא, ב"גולדפינץ'".‬
‫- נלך לשם מחר. - אני מתה על הסרט הזה.‬
‫נכון? כריסטופר דויל הוא גאון.‬
‫מה? הוא הבמאי?‬
‫לא, זה וונג קאר-וואי.‬
‫לא? חשבתי לקצר שוב את הפוני.‬
‫שוב תקצרי אותו?‬
‫את תמיד מתחרטת אחר כך.‬
‫כן, אבל נראה לי שאני אסלסל אותו שוב אחר כך.‬
‫בדיוק. זה תמיד קורה. לא רק לעיתים קרובות.‬
‫מה אתה...‬
‫בדיוק. נכון? אני בטח אעבור.‬
‫מניאק. לא התכוננת בכלל.‬
‫מתי את הולכת הביתה?‬
‫בתשע. אתה יודע, בתשע בערב.‬
‫- 20:30. - תשע.‬
‫- 20:30. - אתה כזה מעצבן. תשע.‬
‫- 20:30. - תשע.‬
‫- 20:30. - עשר.‬
‫קו צואן וואן קו קוון טונג‬
‫יאו מא טיי‬
‫גם את אוכלת ב"מיי דואו"?‬
‫אני קוריאנית.‬
‫ראיתי אותך.‬
‫במסעדה.‬
‫אני קוריאנית אמריקנית, האמת.‬
‫אז למה לא אמרת?‬
‫אמרתי קודם‬
‫שראיתי אותך ב"מיי דואו".‬
‫המסעדה פה ליד.‬
‫לא חשבתי שמישהו ראה אותי.‬
‫למה? את חושבת שאת בלתי נראית?‬
‫בערך.‬
‫הייתי מעדיפה לעוף.‬
‫מה?‬
‫מבין כל כוחות העל, היכולת לעוף עדיפה על בלתי נראות.‬
‫אני רק רוצה להתעשר.‬
‫עושר הוא לא כוח על.‬
‫תגידי את זה לכל העניים.‬
‫אני צ'רלי.‬
‫מרסי.‬
‫- נעים מאוד. - נעים להכיר גם אותך.‬
‫ביקשו מאיתנו בכיתה למנות איזה עשר מתכות.‬
‫- עשר מתכות? - כן.‬
‫- כן. - אלומיניום.‬
‫- טיטניום... - היי.‬
‫- היי. - כבר התחלתם לאכול.‬
‫היה ממש פקוק בדרך.‬
‫היא לא הביאה סירופ תירס.‬
‫אמרתי לך.‬
‫היי.‬
‫איך היה בלימודים?‬
‫בסדר.‬
‫נראה טוב.‬
‫קהילת הבפטיסטים הבינלאומית‬
‫הגעתם לדיוויד סטאר.‬
‫נא להשאיר הודעה ואחזור אליכם.‬
‫היי, דיוויד.‬
‫אני יודעת שאתה כועס, אבל נוכל רק לדבר?‬
‫אין לי מושג איפה אתה‬
‫ומה אתה עושה.‬
‫אבל זו לא הסיבה שהתקשרתי. רק רציתי לדעת אם אתה...‬
‫אם תוכל להגיע לארוחה הערב.‬
‫אני באמת אשמח אם תבוא.‬
‫אתה יודע שאני לא יכולה להתמודד עם ריצ'רד בעצמי.‬
‫בכל אופן...‬
‫פשוט...‬
‫בבקשה תתקשר ותודיע לי.‬
‫אתה גר פה עכשיו?‬
‫עברו איזה שלושה שבועות, לא?‬
‫איך אתה מכבס בגדים?‬
‫אולי לא נדבר על זה, בבקשה?‬
‫אלוהים. אתה באמת גר פה, נכון?‬
‫איפה אשתך חושבת שאתה נמצא, אדוני הנשיא?‬
‫לא לומר "אשתך?"‬
‫אישה, תעזבי אותי בשקט בבקשה.‬
‫- היא התאכזרה אליך? - תפסיקי. די.‬
‫היא פגעה לך ברגשות וסילקה אותך משם?‬
‫למה אתה כזה רגיש, אדוני...‬
‫אמרתי די!‬
‫לעזאזל!‬
‫סתם שיחקתי.‬
‫אני יודע. מצטער...‬
‫זה מורכב, טוב?‬
‫היא בגדה בך?‬
‫לא. היא...‬
‫היא היססה.‬
‫מה?‬
‫רוב האנשים לא היו שמים לב אפילו, אבל...‬
‫אני לא יכול להתגבר על זה.‬
‫זה היה מהיר. אולי לשתי שניות, רק לרגע, אבל...‬
‫אם שוטרים מתחקרים אותך‬
‫ושואלים איפה היית בלילה‬
‫שבו ילד נעלם ושואלים את אשתך,‬
‫אתה מקווה שהיא תגן עליך בלי לחשוב בכלל,‬
‫ולא יעלה בדעתה אפילו שאתה מעורב בזה.‬
‫ועכשיו, כשאני מביט בה, זה כל מה שאני רואה.‬
‫את ההיסוס שלה.‬
‫ההוכחה לכך שבעיניה, אני מישהו שמסוגל לחטוף ילד.‬
‫וזה מגוחך לחלוטין, לא?‬
‫למה שמישהו יחשוב שאני קשור לעניין עם גאס?‬
‫מה נראה לכם שעשיתי בו? מה, הסתרתי אותו?‬
‫איפה? בז'קט שלי?‬
‫במכונית שלי?‬
‫אולי הסתרתי אותו במשרד שלי כדי שהילרי לא תמצא אותו.‬
‫"איפה היית, דיוויד? מה עשית?"‬
‫אולי הוא במזוודה שלי.‬
‫גאס, אתה פה?‬
‫אה, לא? אז הוא לא פה?‬
‫אני יודע! אולי הוא בארון.‬
‫גאס?‬
‫צא החוצה מהמחבוא שלך, גאסי!‬
‫אני יודע!‬
‫אולי הוא בשירותים.‬
‫גאס?‬
‫אוי, לא. גאס הטמבלון.‬
‫הוא נעלם לי.‬
‫אני לא יודע לאן הוא נעלם.‬
‫גאסי, אתה פה בחוץ?‬
‫בחייך, גאס, איפה אתה?‬
‫אני לא מוצא אותך בשום מקום.‬
‫ארנבונת, אני לא יודע מה עשיתי בו.‬
‫אני לא מוצא את גאס.‬
‫אני לא מוצא אותו בכלל.‬
‫אני לא מוצא אותו בשום מקום. אני לא מוצא אותו...‬
‫נראה לי שהוא מתחת למיטה.‬
‫לא, הוא לא שם.‬
‫אני לא רואה אותו מתחת למצעים.‬
‫גאס!‬
‫- גאס! איפה הוא? - אני יודע.‬
‫- פה מתחת. - לא מצאתי אותו.‬
‫צא החוצה, גאס!‬
‫- אני לא רואה אותו. - אתה פה?‬
‫גאס?‬
‫- הוא שם? - גאס?‬
‫- לא, הוא לא פה. - גאס-גאס!‬
‫- גאס, לאן... - איפה אתה?‬
‫קדימה, גאס.‬
‫- גאס! - צא, בבקשה!‬
‫גאס, תפסיק לשחק בשטויות!‬
‫קלארק: איפה את?‬
‫ראית שהתקשרתי? את בסדר? איפה את?‬
‫בסופר‬
‫אה יופי, אל תשכחי לקנות סירופ תירס לפיליפ‬
‫קלארק, אתה לא מקשיב לי.‬
‫הוא גר מתחתינו ומעולם לא אמר לנו מילה?‬
‫אפילו לא מילה אחת.‬
‫זה לא נראה לך מוזר?‬
‫כלומר, הבלש אמר מההתחלה שזה בטוח יהיה‬
‫מישהו שהכרנו או מישהו שגאס הכיר.‬
‫כלומר, היה חשוב להם מספיק‬
‫להראות לנו את התמונה,‬
‫אבל לא היה חשוב לחקור את האיש הזה?‬
‫למה?‬
‫חכה רגע.‬
‫סליחה.‬
‫כאילו...‬
‫בכל אופן, תביט בתמונה.‬
‫אולי תסתכל עליה מקרוב?‬
‫תוכל לעזור לי למצוא סירופ תירס, בבקשה?‬
‫מצטער, לא אנגלית.‬
‫לא, סירופ תירס.‬
‫סירופ תירס. ממתיק?‬
‫טוב, אני לא ממש יודע. אני לא עובד פה.‬
‫תעזור לי למצוא סירופ תירס.‬
‫סירופ תירס.‬
‫איפה נראה לך שאני?‬
‫אני בסופר ומחפשת סירופ תירס‬
‫לניסוי הר הגעש של פיליפ,‬
‫אבל אף אחד בהונג קונג לא יודע מה זה סירופ תירס.‬
‫כבר חיפשתי פה.‬
‫חיפשתי פה.‬
‫זה לא פה.‬
‫העובדים בסופר לא עוזרים בכלל.‬
‫לגאס הייתה צלקת על הזרוע, זוכר?‬
‫הוא נפל בחוף בתאילנד,‬
‫וכשהשוטרים ביקשו מאיתנו סימנים מזהים,‬
‫לא סיפרנו להם. למה?‬
‫כי שכחנו.‬
‫שכחנו!‬
‫ומה עם שאר ילדינו?‬
‫נשכח גם מהסימנים המזהים שלהם?‬
‫ככה האנשים האלה לא נתפסים.‬
‫ככה...‬
‫כן.‬
‫סירופ תירס. תודה, תודה.‬
‫השגתי אותו.‬
‫מצאתי אותו. פיליפ ממש ישמח.‬
‫בכל אופן, אני פשוט אומרת שזה בטח מול הפרצוף שלנו,‬
‫ואנחנו חייבים לשים לב לפרטים ו...‬
‫היי. קודם אתה.‬
‫הלבנה הזו. היא פסיכית. היא כל הזמן התעלקה עליי.‬
‫למה שתתעלק עליך פתאום?‬
‫היא... לעזאזל.‬
‫היא עדיין מסתכלת עליי. שלם מהר ונעוף מפה כבר.‬
‫אלוהינו הנשגב והנצחי,‬
‫התר לנו בחסדך לצעוד לצידו במסכת ייסוריו,‬
‫ולהיות שותפים גם לתחייתו.‬
‫אמן.‬
‫תודה, תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫מה שלום הילדים?‬
‫שלומם נהדר.‬
‫נפלא.‬
‫טוב לראות אתכם שוב.‬
‫מחפשים בית חדש לצ'ונסי‬
‫תבורכו.‬
‫שנלך?‬
‫בטח.‬
‫תמיד ראיתי את הצד החיובי בכל דבר.‬
‫אתה יודע, גם במצבים הכי גרועים,‬
‫תמיד הצלחתי לראות את חצי הכוס המלאה.‬
‫אבל הפעם זה שונה.‬
‫אני לא מוצא אף נקודת אור.‬
‫ואני חייב...‬
‫אני מתאמץ לחפש אותה.‬
‫למען המשפחה.‬
‫למען ילדיי.‬
‫אתה מתפלל, קלארק?‬
‫כלומר, שלא במוסדות דתיים.‬
‫לא.‬
‫אבל אני לא ממש מאמין באלוהים ובישו, בשום דבר כזה.‬
‫בטח שלא עכשיו.‬
‫כלומר, אין משמעות לשום דבר.‬
‫בטח שאין, עם כל מה שעובר עלינו.‬
‫בכל פעם שאני מרגיש...‬
‫שאני לא חש באלוהים...‬
‫שאני לא מסוגל לתפוס אותו,‬
‫אני אומר לעצמי שאם...‬
‫אם אלוהים נמצא בכל מקום...‬
‫אז אלוהים נמצא באבן הזו.‬
‫וכשאני מחזיק אותה,‬
‫אני מרגיש שהוא מוחשי קצת יותר.‬
‫ותוכל לייחס כל משמעות שתרצה לאבן הזו.‬
‫או שלא.‬
‫ואם כך, זו סתם אבן טיפשית.‬
‫כך או כך...‬
‫עכשיו היא שלך.‬
‫הודעות דיוויד: איפה את?‬
‫בשוק הפרחים‬
‫גמרתי חזק כל כך הבוקר איתך, ארנבונת‬
‫עדיין מתאושש‬
‫אני מניחה שלא תבוא לארוחת הערב.‬
‫נשלח‬
‫אני אקח את אלה.‬
‫אני לא שומעת!‬
‫ארבע מאות וחמישים, כן?‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬
‫גברת סטאר?‬
‫אה, סי-קיי.‬
‫ברוך שובך, גברתי.‬
‫תמיד מנחם כל כך לראות אותך.‬
‫אני אקח לך אותם.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫איפה פורי?‬
‫פורי!‬
‫גברתי, חזרת הביתה מוקדם.‬
‫זו הכביסה של דיוויד?‬
‫כן, גברתי.‬
‫דיוויד היה בבית?‬
‫לא, גברתי.‬
‫מר דיוויד התקשר לסם.‬
‫סם הסיע אותי למלון כדי לקחת בגדים.‬
‫הוא אמר לא לספר לך.‬
‫אל תעזי לאסוף אותם משם.‬
‫תוריד את הראש.‬
‫יופי.‬
‫ככה.‬
‫לא ידעתי בכלל שיש לך צלקת שם.‬
‫תסתובב.‬
‫זוכר שהייתה לך תאונה?‬
‫זה חשוב כל כך.‬
‫איך את יודעת קוריאנית?‬
‫מדרמות קוריאניות.‬
‫ולמה את לא?‬
‫אני יודעת קצת.‬
‫גדלתי בארה"ב,‬
‫אז ההורים מדברים בקוריאנית ואני עונה באנגלית, בעיקר כדי לעצבן.‬
‫בעיקר מפני שאני שומעת מאימא שלי רק "בוגי אופסו".‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר "אין מזל טוב".‬
‫אימא שלי ושאר הדודות אוהבות לספר לי שאין לי מזל.‬
‫זה בגלל הפנים שלי.‬
‫מה רע בפנים שלך?‬
‫עצמות הלחיים שלי בולטות מדי והסנטר שלי מחודד מדי.‬
‫- זה מרחיק כל דבר טוב. - אין מצב.‬
‫כשהייתי נערה,‬
‫אימא שלי הלכה למגדת עתידות בניו יורק. מבלי לספר לי, כמובן.‬
‫מצאתי ספרון אדום קטן במגירת התחתונים שלה.‬
‫בקוריאנית ובסינית, אז לא יכולתי לקרוא.‬
‫הצטרכתי לשאול איזה סבא קוריאני שפגשתי ברחוב מה כתוב שם.‬
‫הוא אמר "את שועטת לעבר תהום על סוס עיוור".‬
‫אז כן, אני מקוללת.‬
‫יפה כמוך לא תהיה מקוללת.‬
‫תמיד רציתי לנסוע לניו יורק.‬
‫היית פעם ב"סנטרל פרק"?‬
‫כן, כולם מבקרים בסנטרל פארק.‬
‫לא, "סנטרל פרק".‬
‫בית הקפה מהסדרה "חברים".‬
‫נראה לי שזה צולם באולפן בברבנק.‬
‫אז הוא לא אמיתי?‬
‫כמו רוב הדברים בהוליווד.‬
‫טוב, זו פנטזיה נחמדה.‬
‫לגור בדירה גדולה כזו, בעיר גדולה, עם החברים שלך.‬
‫בחיים לא יהיה לנו כסף לזה כאן.‬
‫אז איפה את גרה?‬
‫עם המשפחה שלי.‬
‫כמו רובנו פה.‬
‫אני אוהבת אותם, אבל אני גם רוצה שיהיה לי כסף לדירה משלי,‬
‫להיות חופשייה ועצמאית.‬
‫אז חברה שלי בלהקה...‬
‫והיא תופיע הערב.‬
‫זה רק במרחק חמש דקות הליכה.‬
‫אם אלה רק חמש דקות...‬
‫איזו להקה?‬
‫הם מוצלחים?‬
‫ממש, ממש, ממש מוצלחים.‬
‫הכי טובים בהונג קונג.‬
‫אם הם הכי טובים בהונג קונג, אני חייבת לבוא.‬
‫כן.‬
‫- לשם? - כן.‬
‫שלום!‬
‫- שלום! - הפתעה!‬
‫- היי! - תראו את מי מצאנו‬
‫- ליד הדלת שלך. - אהבתי!‬
‫בחיי. תראו אותך.‬
‫- אני ענקית. - את מהממת.‬
‫- סליחה שאיחרנו. - הבאנו לך יין!‬
‫לא. מדהים. הגזמתם. תודה.‬
‫איפה דיוויד?‬
‫אה, יש חדשות רעות.‬
‫הוא הלך להתאמן לפני הסעודה‬
‫- במכון כושר. - כן.‬
‫- ונתפס לו הגב איכשהו. - אוי, לא.‬
‫- אני יודעת. קוקטייל? - זה קרה לריצ'רד בשנה שעברה.‬
‫- כן, הייתי על הרצפה במשך שבוע. - זה נוראי.‬
‫דווקא עזר. ככה נתתי לו את התינוק,‬
‫ושניהם לא יכלו לזוז משם.‬
‫אהבתי.‬
‫אולי ייתפס לך הגב.‬
‫יהיה נחמד שתישארי בבית.‬
‫בכל אופן, הוא בתור לכירופרקט.‬
‫שנשתה במרפסת?‬
‫- אני לא. - אני אשמח.‬
‫ברור. אפשר אחד בלי אלכוהול בשבילה?‬
‫אמרתי שאני לא רוצה! תעזבי אותי!‬
‫תירגעי. זה לטובתך, מתוקה.‬
‫לא, תפסיקי. אני לא רוצה!‬
‫למה את מתנהגת ככה?‬
‫אני מנסה להגן עלייך.‬
‫היי, חמוד.‬
‫וואו, תראו את זה.‬
‫מה קורה?‬
‫- דייזי! - מה קורה פה?‬
‫מרגרט?‬
‫- אולי תפסיקי? דייזי! - מרגרט!‬
‫זה יבטיח את שלומך. תפסיקי!‬
‫- אימא, די! - אני חייבת!‬
‫- אבא, הצילו! - יצאת מדעתך?‬
‫תפסיקי! מרגרט, תפסיקי!‬
‫אני חייבת להגן עליהם.‬
‫ממה?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫- מרגרט! - צריך שיהיה לנו תיעוד מפורט.‬
‫היי, מתוקה. היי.‬
‫דייזי, זה בסדר.‬
‫היי, זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫- את בסדר. - אבא...‬
‫אימא רצתה תמונות של סימני ההיכר שלנו.‬
‫המשרד שלך מרווח מאוד.‬
‫יש שם הרבה מקום לחדר לילד.‬
‫זה בדיוק מה שעשינו.‬
‫- שינינו את חדר העבודה לחדר ילדים. - הישג מרשים,‬
‫בהתחשב בעובדה שאין לכן זין.‬
‫ריצ'רד.‬
‫הילרי, אסור לי לשאול...‬
‫אני יודעת מה את עומדת לומר ולא, אסור לך.‬
‫אבל אני רק רוצה לדעת כי זה באמת מעניין אותי.‬
‫אי אפשר לדעת אף פעם‬
‫אם לאנשים אין תינוקות מבחירה או...‬
‫תניחי שזה מבחירה, אלא אם כן נאמר לך אחרת.‬
‫למה אי אפשר לשאול לגבי ילדים?‬
‫זה לא שונה מכל תחום עניין אחר.‬
‫בקרוב יהיה אסור לשאול אם מישהו שיחק טניס או...‬
‫כן, או היה באורגיה.‬
‫שאלתי אותה שאלה רצינית.‬
‫אם אתם חייבים לדעת...‬
‫לא ניסיתי טניס ולא אורגיות.‬
‫- אז כדאי לך לנסות מתישהו. - אפנה את יום שלישי.‬
‫אי אפשר לקחת אותך לשום מקום.‬
‫גברתי, גברת מרגרט בדלת.‬
‫- היא רוצה לדבר איתך. - כן.‬
‫כן, כדאי לנו בארבעה.‬
‫- רביעייה? - סליחה.‬
‫כן.‬
‫- מרגרט. - היי.‬
‫את נראית טוב.‬
‫תודה.‬
‫- אני עורכת ארוחה. - מצטערת להפריע.‬
‫אני פשוט...‬
‫אמרת שנהגת להשקות לו את הצמחים‬
‫ולשמור לו על הכלב לפעמים.‬
‫יש לך מפתח לדירה שלו?‬
‫- מרגרט. - יש לך, נכון?‬
‫אני לא אעזור לך לפרוץ לבית של אדם מת‬
‫כדי שתחטטי לו בחפצים.‬
‫אני חייבת לדעת.‬
‫ואם היית חברה שלי, היית עוזרת לי.‬
‫זה לא פייר.‬
‫את תמיד עושה את זה.‬
‫אתה ממציאה תיאוריות.‬
‫עשית את זה לדיוויד.‬
‫השמצת אותו...‬
‫כבר התנצלתי על מה שקרה לדיוויד.‬
‫אני לא יכולה לשנות מה שקרה.‬
‫ותביני שסיפרתי למשטרה רק מה שהם רצו...‬
‫לא חיבבת אותו אף פעם.‬
‫לא משנה אם חיבבתי אותו או לא.‬
‫הוא ישב ושתה בבר, מרגרט.‬
‫הוא לא חטף לך את הבן.‬
‫הוא שיקר לגבי איפה שהיה.‬
‫ולכן הוא נחשד.‬
‫מה את רוצה שאעשה לגבי זה?‬
‫- אני לא אשמה שהוא יצא לשתות... - אני לא יכולה איתך יותר.‬
‫אני לא אעמוד מנגד בזמן שתהרסי לעוד אדם את החיים סתם ככה,‬
‫ובטח לאדם שאיננו ולא יכול להגן על עצמו.‬
‫כריסטופר היה אדם טוב.‬
‫רוב האנשים טובים בעיניי.‬
‫גם אני חשבתי ככה ותראי מה קרה.‬
‫אני רק רוצה למצוא את גאס.‬
‫לא אכפת לי יותר מאף אחד או מכל דבר אחר.‬
‫באמת שלא.‬
‫לא נותרה בי שום יכולת לזה.‬
‫כולנו רוצים שגאס יימצא.‬
‫אומרים שכאב אי אפשר למדוד, אבל זה לא נכון.‬
‫הכאב שלי גרוע בהרבה ממה שתוכלי לדמיין אפילו,‬
‫ובחיים לא תביני למה אני פועלת ככה או מרגישה ככה,‬
‫כי את לא אימא.‬
‫שיישאר אצלך.‬
‫היי, היי. תירגע. תירגע.‬
‫זה ריק, חמוד.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, תאכלו.‬
‫- להוסיף לך עוד? - לא, תודה.‬
‫אסי, אני אענה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מי זה יכול להיות?‬
‫היי, תודה שבאת.‬
‫היי, ילדים.‬
‫בואו ותכירו מישהו.‬
‫- מה? - מה קורה?‬
‫- אלוהים. מי היא? - וואו.‬
‫הוא. קוראים לו צ'ונסי.‬
‫- הוא שלכם עכשיו. - מה?‬
‫תמיד נחמד שיש כלבים במשפחה.‬
‫הם נאמנים ויודעים לשמור.‬
‫הוא לא ישמור על שום דבר. הוא חמוד מדי.‬
‫היי, צ'ונסי.‬
‫- הוא כזה חמוד. - היי, צ'ונסי.‬
‫ארוחה חווייתית.‬
‫- הכול הוזמן שבועות מראש. אין מקומות. - נפלא.‬
‫- יש רשימת המתנה? - אפשר להירשם.‬
‫- סליחה. - וואו.‬
‫וואו.‬
‫- זה מרנג? - כן.‬
‫כן. זו אלסקה אפויה.‬
‫- בחיים לא אכלתי דבר כזה. - חכי ותראי.‬
‫נראה מעדן.‬
‫אני מתה לטעום.‬
‫- תודה, סי-קיי. - בשמחה. תיהנו.‬
‫- התעלית על עצמך הפעם. - כן.‬
‫איך נאכל את זה, לעזאזל?‬
‫אבל ברצינות, זה היה פשוט נפלא.‬
‫כי אנחנו מזמן לא...‬
‫היי!‬
‫מזמן לא התראינו!‬
‫חשבתי שאת לא באה.‬
‫התגעגעתי!‬
‫מרסי, אלה החברות שלי.‬
‫- היי! - היי!‬
‫- מה איתה? - אנגלית.‬
‫אנגלית!‬
‫- רוצה לשתות משהו? - בטח.‬
‫טוב, אני כבר חוזרת.‬
‫בסדר.‬
‫היי, מרסי.‬
‫זו הפעם הראשונה שלך בהונג קונג?‬
‫אני פה כבר שנה וחצי.‬
‫- שנה וחצי. - נעים להכיר אותך.‬
‫דיברנו על מערכת היחסים שלה.‬
‫הן עברו לגור ביחד. זה ממש מתוק.‬
‫אני שמחה לשמוע.‬
‫נספר לה את כל הסודות האפלים שלך!‬
‫כן!‬
‫מרסי? מרסי? את בסדר?‬
‫מרסי!‬
‫איזו יפה את, גברת הילרי.‬
‫תודה, פורי.‬
‫סם חונה בחוץ?‬
‫- כן, גברתי. - יופי.‬
‫- גברתי? - כן?‬
‫מה העניין?‬
‫רציתי להתנצל לגבי הכביסה של אדון דיוויד.‬
‫- שלא סיפרתי. - זה בסדר.‬
‫אני לא כועסת.‬
‫וגברתי?‬
‫רק רציתי שתדעי שאני תמיד לצידך.‬
‫תודה, פורי.‬
‫אני מעריכה את זה.‬
‫סם, קח אותי למר סטאר.‬
‫גברתי?‬
‫אל תיתמם, אתה יודע איפה הוא. קח אותי לשם.‬
‫כן, גברתי.‬
‫מה? כן!‬
‫אמרתי שאני מותש!‬
‫אני חייב לשתות משהו. לשתות אחרי העבודה.‬
‫כן...‬
‫היי, אימא.‬
‫סליחה, התכוונתי להחזיר טלפון.‬
‫את חולה?‬
‫את נשמעת חולה.‬
‫אני סתם עייפה.‬
‫הייתי ממש עסוקה ועבדתי הרבה.‬
‫מקווה שמשלמים לך הרבה.‬
‫אף פעם אין לך זמן להתקשר אליי.‬
‫את אף פעם לא עונה.‬
‫התקשרתי אלייך הרגע.‬
‫לא הזמנת אותי להונג קונג אפילו.‬
‫את מעציבה אותי מאוד.‬
‫אז בואי. אני אשמח לראות אותך.‬
‫אבא שלך אמר לך להגיד את זה?‬
‫ברור לי שדיברתם.‬
‫הוא ידבר עם הבת שלו, אבל לא עם האימא שלה...‬
‫זה היה מיוזמתי, אימא.‬
‫טוב, גם אני עסוקה לפעמים.‬
‫כולם תמיד רוצים ממני משהו.‬
‫אף אחד לא שואל מה אני צריכה באמת.‬
‫מה את צריכה?‬
‫לא משנה.‬
‫טוב, אני צריכה לסגור.‬
‫החברים שלי מחכים.‬
‫יש לך חברים?‬
‫כמה?‬
‫הרבה.‬
‫יותר משאפשר לספור.‬
‫אני שמחה שיש לך.‬
‫את לא בודדה לגמרי כמו אימא שלך.‬
‫טוב. אני צריכה לסגור.‬
‫אני מנתקת.‬
‫בסדר.‬
‫אפשר לקבל פינו נואר?‬
‫אז מצאת אותי.‬
‫לא באת לארוחה.‬
‫היה כיף חיים.‬
‫ריצ'רד הסקסיסטי הזכיר אורגיות ושתה את כל היין.‬
‫הילס, אני מצטער על ההודעה מקודם.‬
‫ועל הכול, למען האמת.‬
‫אני חושבת שאתה נלחץ.‬
‫שנינו נלחצים.‬
‫ואני לא רוצה שנעשה עוד טעויות.‬
‫אני לא יכולה לחיות בלעדיך.‬
‫ואני גם לא רוצה.‬
‫אני לא יודעת מה אעשה אם...‬
‫לא תהיה מולי בארוחה חגיגית כדי שאוכל להרים אליך גבה.‬
‫הייתה לנו תוכנית.‬
‫ואני לא יודעת מה שווה התוכנית הזו בלעדיך.‬
‫זה בדיוק העניין. אין שום תוכנית.‬
‫לא. נוכל להמשיך ולנסות לעשות ילד.‬
‫אין לי מושג מה הייתי עושה אם היית אומרת את זה לפני שנה בערך.‬
‫פשוט נראה לי שלא את ולא אני מסוגלים להיות הורים כרגע.‬
‫אני לא מוכנה לאבד אותך.‬
‫גם אני לא מוכן לאבד אותך.‬
‫רק תבטיח לי שלא תיתן לי למות לבד,‬
‫כשלצידי רק הצמח של השכן המת שלנו.‬
‫ופורי.‬
‫עציץ ופורי.‬
‫לעזאזל.‬
‫ברור לך שהתגעגעתי אלייך?‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫על כל מה שקרה בשנה האחרונה.‬
‫כן.‬
‫אנחנו מסוגלים ליותר.‬
‫אני פשוט מרגיש שלא יכולתי לדבר איתך לאחרונה.‬
‫ואני רוצה...‬
‫מה?‬
‫סליחה. יש שפתון על הכוס והוא לא שלי.‬
‫הוא גלגל לי עיניים הרגע. ראית?‬
‫הייתי נעלבת אם זה לא היה חור עלוב.‬
‫אני לא מאמין עלייך.‬
‫בחייך. אתה לא מצפה‬
‫שאני אשתה מכוס מוכתמת בשפתון של מישהי.‬
‫אם זה חור עלוב, למה באת לפה?‬
‫אם אני כלום, אם אני זבל.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫סתם צחקתי, דיוויד.‬
‫מספיק לנסות להציל אותי.‬
‫אני לא צריך שיצילו אותי.‬
‫אני מנסה להציל את הנישואים שלנו.‬
‫אני היחידה שמנסה?‬
‫עוד אחת. תודה.‬
‫אני יודעת שזה פה.‬
‫קלארק!‬
‫ידעתי!‬
‫הוא היה שם. הוא היה בתאילנד.‬
‫הוא היה באותו חוף בדיוק.‬
‫של מי הכלב הזה?‬
‫מה...‬
‫מה קורה פה?‬
‫לבלש צ'אנג יש...‬
‫כדאי שתשבי, מרגרט.‬
‫בואי הנה, מותק.‬
‫בלשים ביבשת‬
‫מצאו גופה שתואמת לתיאור של גאס.‬
‫נצטרך שתזהו אותה.‬
‫הגופה נמצאת בחדר מתים בשנג'ן.‬
‫אני מציע שניצור קשר בבוקר.‬
‫בטח קשה לכם מאוד, אבל...‬
‫ד"ש מתאילנד‬
‫זו הכתובת של חדר המתים בשנג'ן.‬
‫נדבר בטלפון בבוקר.‬
‫מרגרט.‬
‫צר לי.‬
‫מצטער לבשר לכם זאת.‬
‫לכריסטופר מארי‬
‫הלוואי שהיית פה! המון נשיקות, ג'ני‬
‫היי! חזרת?‬
‫תראי אותו! הוא שיכור!‬
‫זר דפוק! הוא מסריח כולו!‬
‫הקאתי עלייך, ארנבונת?‬
‫קצת.‬
‫אני מצטער.‬
‫סליחה.‬
‫לילה טוב, דיוויד.‬
‫לילה טוב, מרסי.‬
‫קלארק, צריך ללכת.‬
‫אבא?‬
‫כן, מתוקה?‬
‫תוכל לומר לאימא שאני מצטערת?‬
‫לכי לישון, טוב?‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות גדי לוי‬