‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Cum e posibil?
‎Ai văzut vreo păpădie ‎crescând prin ciment?
‎Există un studiu suedez despre copii ‎care prosperă în orice condiții.
‎Li se spune „copii-păpădie”.
‎Mama era psiholog pediatru.
‎Adică nu există explicație?
‎Poate că e un miracol.
‎Poate că rațiile ți-au afectat creierul.
‎Dacă planta asta ajunge pe Marte…
‎te-ar ajuta să cultivi grădina?
‎Fără discuție. ‎Aș cultiva-o pornind de a ea.
‎Să încercăm să descoperim ‎cum a supraviețuit?
‎Propui un experiment, dnă doctor?
‎Dacă sunteți dispus, dle doctor.
‎Între timp, să sperăm că și noi suntem ‎la fel de rezistenți.
‎Dragă Lex, ce mai faci?
‎Nu mi-ai scris de câteva zile.
‎Vreau să aud despre acest Isaac.
‎Mi-ai spus doar…
‎DRAGĂ LEX, ‎NU MI-AI SCRIS DE CÂTEVA ZILE…
‎Mi-am spus că voi pierde lucruri.
‎Dar e mai greu decât mi-am imaginat.
‎Pământul e atât de departe, Lex.
‎Doar un punct de lumină pe cer.
‎Ești și mai departe.
‎Vreau să fiu aproape de tine.
‎Ești bine? Ți-a picat greu ‎că ai mâncat taco la ora 02:00?
‎Frățioare!
‎Nu te interesează omleta, nu?
‎Îți aduc o bere de ghimbir?
‎Ne despărțim.
‎Nu știam că suntem împreună.
‎Chestia asta pe care o facem de trei luni ‎trebuie să înceteze.
‎Pot să întreb de ce?
‎Îmi afectează pregătirea.
‎Haios, fiindcă „ne-întâlnirile” noastre ‎au implicat alergat, înot…
‎Tequila, sex…
‎Nu gândesc limpede.
‎Nu mă concentrez și trebuie ‎să ajung pe Marte, să fiu cea mai bună.
‎Stai așa, Em.
‎Stai!
‎Ești cea mai bună. Ce ai?
‎Nu înțelegi. Ești bărbat.
‎Poți să le faci pe toate.
‎Asta nu te-a oprit până acum.
‎Nu…
‎Ești însărcinată.
‎Nu știu.
‎Mi-a întârziat ciclul și am vărsături.
‎Da, sunt îngrijorată.
‎Înțeleg. Sunt alături de tine.
‎Ți-e ușor. Dacă faci un copil, ‎ești un astronaut mai bun.
‎Urci pe listă. Femeile pică.
‎Melissa era cea mai tare ‎și acum n-o lasă să zboare.
‎Melissa a ales asta.
‎Corect. Nu ai opțiuni.
‎Nu renunț la zbor.
‎Privește în față!
‎Uită-te încotro mergi, nu unde ești.
‎Colosal!
‎Tu ești colosală.
‎Mai vreau.
‎Bagă a treia în aer, ‎să nu pierzi timp cu ambreiajul.
‎A treia în aer. S-a făcut.
‎Sistemul de rezervă funcționează ‎de aproape o lună.
‎Mai sunt două luni ‎și se știe că e un sistem instabil.
‎Pot apărea o tonă de probleme.
‎Am bifat doar o parte. Ce ar mai fi?
‎Tata a avut operație de bypass.
‎Scuze.
‎Uneori am un gând relevant, ‎dar nu îl exprim corect.
‎Când s-a blocat artera tatei…
‎Dacă pică sistemul ‎și intră impurități în țevi…
‎Putem opri sistemul ‎și redirecționa fluxul.
‎E sistemul tău, Jane. Ce crezi?
‎Sună bine. Schițez procedura.
‎Intră!
‎Salut, Matt!
‎Ai recomandarea ‎pentru purificatoarele de aer?
‎E chiar aici.
‎E o procedură relativ simplă.
‎O curățare săptămânală ‎e suficientă. Poftim!
‎Da. Mersi.
‎Nu…
‎Nu știam că avem ședință.
‎Nu e o ședință.
‎Tocmai vorbeam despre meciul de ieri.
‎Da. Vă vine să credeți ‎că am jucat două reprize de prelungiri?
‎Da.
‎Scuze.
‎- Mersi pentru raport. ‎- Pentru nimic.
‎Sunteți drăguți, dar ascultați la mine.
‎Nu e nevoie să mă acoperiți.
‎Dacă îmi depășesc atribuțiile, ‎e treaba mea.
‎Dacă Ryan ar ști că jumătate ‎din recomandări vin de la tine…
‎- Nu vreau să-l subminez. Doar să ajut. ‎- Nu doar ajuți.
‎Uneori pare că ai informații mai bune ‎decât Centrul de control. Cum se poate?
‎Dragă Matt…
‎Am primit procedura propusă ‎pentru redirecționarea țevilor.
‎E un plan excelent.
‎Toate cele bune, Misha.
‎Șterge „Toate cele bune, Misha”.
‎Se pare că noi, inginerii, ‎nu suntem pe cât de compromiși se zice.
‎Trei emoji care fac cu ochiul.
‎Toate cele bune, Misha. Trimite.
‎Evaluarea psihologică.
‎Nu.
‎Nu e opțional.
‎Deci nu e destul de insultător
‎că mă țineți în cabină ca la pușcărie.
‎Acum discutăm despre sentimente?
‎Toți o facem la trei sferturi din drum.
‎Lu și Kwesi au terminat.
‎Și ești închis în cabină
‎fiindcă gravitația poate încetini orbirea,
‎care știm că e o mare problemă.
‎Bine, dr. Mahatma Freud. ‎Să vorbim despre sentimentele mele.
‎Bine.
‎Cum mă simt?
‎Cum…? Sunt frustrat.
‎Fiindcă orbesc.
‎Mă simt puțin incomod ‎și mi-e al naibii de sete,
‎fiindcă marele comandant crede
‎că se pricepe mai bine ‎la sistemul de apă.
‎Nu e vina ei că s-a stricat.
‎Ce apărare pasională! Impresionant!
‎Cum adică?
‎- Sigur ți-e greu să fii obiectiv… ‎- Ce vrei să spui?
‎Simt că ești furios. ‎Te întinzi pe canapea?
‎Ce vrei să spui?
‎- Te pot asculta. ‎- Tăceți odată!
‎Mă doare capul de la țipete.
‎Și reparați odată comunicațiile!
‎E prima prioritate.
‎- Poftim? ‎- Comunicațiile?
‎Comunicațiile au picat iar.
‎Am primit un e-mail de la Centru ‎acum câteva minute. Funcționează perfect.
‎I-am scris fiicei mele acum două ore ‎și încă nu mi-a răspuns.
‎Poate nu vrea să răspundă.
‎Așa a început și cu fiica mea.
‎Se retrag, ca să se protejeze.
‎Dacă-i forțezi, dau în spate.
‎Cel mai bine e să nu forțezi. ‎Trebuie să accepți.
‎- Aș vrea să învăț și eu asta. ‎- Reparați comunicațiile.
‎Pe bune, ești un talent.
‎Nu zici asta doar de formă?
‎Chiar nu.
‎Dar mi-aș lua echipament, în locul tău, ‎altfel o să se prindă tatăl tău.
‎Da.
‎Nu-i pot spune cât îmi place.
‎Nu ar înțelege.
‎Mama a făcut tot felul de nebunii ‎în tinerețe.
‎Sărituri cu coarda, ‎sărituri în cariere inundate…
‎A zburat cu un avion de fermă la 14 ani.
‎Ea nu poate comenta.
‎Când i-a oprit asta pe părinți?
‎Pregătește un alibi.
‎O bătaie la ora de mate?
‎Poate ceva mai credibil.
‎M-a atacat un pitic de grădină?
‎Nu știi să minți.
‎Tata se va întoarce în curând.
‎Bine.
‎- Bine. ‎- Te sun mai târziu?
‎Da?
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Emma, ideea evaluărilor e ‎să vorbești cu mine.
‎Ești medic, nu psiholog.
‎Iar sănătatea ta mintală ‎cântărește cât cea fizică
‎și eu le monitorizez pe ambele.
‎Ți-ai luat rațiile de apă complete?
‎Verifică înregistrările.
‎Nu e nevoie. Dacă îmi spui că da, te cred.
‎Cum dormi?
‎Să dorm?
‎Nu dorm.
‎Când îmi închid ochii…
‎Ce?
‎Nimic.
‎Nu te pot ajuta dacă nu-mi vorbești.
‎E… stupid.
‎Alexis are un iubit.
‎Știu doar ce mi-a spus Matt despre el.
‎E cu doi ani mai mare ca ea, ‎merge pe motocicletă…
‎Tatăl lui a murit în misiune.
‎Dureros.
‎Suntem militari. Cunoaștem copiii ăștia. ‎Când pățesc asta, nu mai sunt la fel.
‎Te temi că se apropie de el fiindcă…
‎Nu sunt moartă.
‎Știu.
‎Nu vreau să se gândească ‎la posibilitatea…
‎Sau să iasă cu un băiat ‎care-i aduce asta în minte.
‎Ce zice Matt?
‎Nu cred că se aștepta să fie părintele ‎care poartă discuțiile despre băieți.
‎Nu e în deplinătatea puterilor. ‎Și asta e o problemă.
‎Când am avut nevoie de Matt, ‎mi-a fost alături.
‎Acum are nevoie de mine ‎mai mult ca niciodată, iar eu nu-s acolo.
‎- Nu poți… ‎- Nu sunt acolo pentru el. Pentru ei.
‎MESAJE PRIMITE
‎Media la mate mi-a crescut la opt.
‎Sincer, merit o medalie.
‎Am fost singura ‎care a răspuns la două întrebări-capcană.
‎Grozav!
‎Scuze că nu am venit la timp ‎să te iau.
‎E-n regulă. Annie m-a adus.
‎L-am văzut pe Isaac plecând.
‎Scuze. Nu știu de ce am mințit.
‎V-ați dat cu motocicletele?
‎Jur că nu.
‎Nu știu dacă te cred.
‎Știi cât de greu mi-e să spun asta?
‎Jumătate din tipii de la fizioterapie ‎au paralizat pe motociclete.
‎Nu ai voie pe motocicletă, e clar?
‎Da.
‎Promit.
‎Și scrie-i mamei tale. ‎Mi s-a plâns de trei ori.
‎I-am scris acum trei zile.
‎Ultimul ei răspuns a fost ciudat.
‎Vezi? Parcă nici nu l-ar fi scris ea.
‎A semnat „cdt. Green”.
‎Au raționalizat apa. E epuizată.
‎- Tată… ‎- E cea mai grea parte din călătorie.
‎Are nevoie de noi.
‎Scrie-i, bine?
‎Bine.
‎Dragă mamă, ‎scuze că nu ți-am răspuns mai devreme.
‎M-ai întrebat despre Isaac. Ei bine…
‎Când eram mică, îmi spuneai cum te trezeai ‎la ora 04:00 să stropești recoltele.
‎Dar când te suiai ‎în carlinga avionului ăluia vechi
‎și urca pe cer, te copleșea adrenalina.
‎Simțeai că totul e posibil.
‎Era colosal, fiindcă ai crescut săracă ‎și părea că nimic nu e posibil.
‎Dar zborul a schimbat asta.
‎Cam așa mă simt cu Isaac.
‎Mă simțeam blocată și izolată.
‎Eram obsedată de plecarea ta
‎și de posibilitatea să am boala tatei.
‎Dar acum simt că pot mișca.
‎Poate nu trebuie ‎să stau cu sufletul la gură trei ani.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎- Intră! ‎- Mersi.
‎Nu am decât un ceai scârbos ‎pentru gravide.
‎Dar pot face cafea.
‎Putem bârfi despre NASA. ‎Am pierdut legătura.
‎Ce e asta?
‎Scott l-a făcut. Nu e grozav?
‎Vrea ca fata să știe ‎că e copil de astronauți
‎și că mama ei va merge pe Marte.
‎Dar am suc de portocale.
‎„Noapte bună, Marte.”
‎- Am crescut în Montana. ‎- E superb acolo.
‎Da. „Statul cerului întins” ‎nu e doar un slogan.
‎„Stele ca presărate pe cer.” ‎Asta mi se spunea când eram mică.
‎La 12 ani, voiam un telescop
‎ca să le văd de mai aproape.
‎Dar eram…
‎Aveam o fermă, ‎iar mama abia făcea față cheltuielilor.
‎Știa că-mi doresc mult, ‎așa că a economisit luni de zile.
‎Nu știu cum.
‎Mi-a luat un telescop la reducere ‎de la Walmart.
‎Am țopăit de bucurie.
‎L-am pus pe verandă, înspre sud,
‎am urmat instrucțiunile…
‎și n-am văzut nimic.
‎Era o porcărie.
‎Ce e?
‎Sunt însărcinată.
‎Nu îl țin.
‎Bine…
‎Am tras cu dinții să ajung aici.
‎De ce ai venit aici, Emma?
‎Ești prietena mea.
‎Și colega ta.
‎Și însărcinată în opt luni.
‎Iau antiacide ca pe bomboane…
‎și nu-mi încap picioarele în pantofi,
‎dar nu ai găsit pe altcineva ‎cu care să discuți.
‎Ai venit la mine să-mi spui ‎că nu o să faci un copil.
‎Ce vrei?
‎- Scuze… ‎- Permisiunea?
‎Nu.
‎Sau ai venit să vezi consecințele? ‎Sunt contraexemplul?
‎Nu.
‎Doamne!
‎Nu știu ce vreau.
‎Draga mea…
‎Întotdeauna ai știut ce vrei, nu?
‎Trebuie să-ți fie foarte greu.
‎Emma Green e în zonă! Ce faci?
‎Salut!
‎- Cum sunt fetele mele? ‎- Salut!
‎A venit cineva cu gazon azi.
‎Da. Copiilor le trebuie iarbă să se joace.
‎Mda…
‎Matt știe?
‎EM? VOIAM SĂ VĂD CE FACI. ‎TOTUL E BINE PE ACOLO?
‎CĂTRE: MISHA POPOV
‎Sunt Matt. Scuze de deranj.
‎Voiam să-ți spun că vă trimitem ‎proceduri noi de dimineață.
‎Și să întreb despre Emma.
‎Ultimele ei mesaje au fost stranii.
‎Mai lucrez o vreme.
‎Dacă ești treaz și mă poți liniști…
‎ți-aș fi recunoscător.
‎Dragă Matt, ca de obicei, ‎scuze pentru erorile tipografice.
‎Sistemul de dictare nu apreciază ‎accentul meu american perfect.
‎Toți suntem cam dărâmați.
‎După cum știi, spațiul te roade.
‎Dar Emma ta e…
‎o tipă dură.
‎Poate chiar mai dură ca mine,
‎dar voi nega că am spus asta vreodată.
‎De trei ori emoji cu zâmbet.
‎O să fie bine.
‎Dar poți să iei legătura cu mine ‎oricând dorești, bine?
‎Noapte bună!
‎Dar zborul a schimbat asta. ‎Așa mă simt cu Isaac.
‎Blocată. Mă simțeam blocată.
‎Dar acum simt că pot mișca.
‎Poate nu trebuie ‎să stau cu sufletul la gură trei ani.
‎Ideea ta e absurdă.
‎Am făcut o analiză chimică a solului.
‎Nu e nimic anormal, ‎deci rămâne o singură ipoteză.
‎Ideea că planta asta s-a adaptat spontan ‎să reziste la secetă e…
‎E singura explicație rămasă.
‎Doar dacă explicația e, de fapt…
‎Apreciez cu adevărat…
‎că ți-ai luat doctoratul
‎de la universitatea „Cred în miracole”.
‎- Păi… ‎- Luați-vă o cameră.
‎E știință, Ram. Nu o pângări.
‎Faceți-o interesantă.
‎Cum?
‎Tu ai o teorie, el are alta…
‎Pariați. Mai ai jumătatea de baton Mars?
‎Ai jumătate de baton Mars?
‎O păstram pentru Marte.
‎Ce textual! Dacă nu ai destulă încredere ‎în teorie cât să o pui în joc…
‎Fie! Dar, dacă am dreptate,
‎trebuie să crezi în miracole.
‎'Neața!
‎Cum ai dormit?
‎Încă mă verifici?
‎Am făcut evaluarea ieri.
‎Vezi? Rație completă, doctore.
‎Bună dimineața, amici din spațiu!
‎Misha a sosit!
‎Misha, de câte ori să-ți repet ‎să rămâi în cabină?
‎Trebuie să curăț filtrele de CO2,
‎pentru ca acest echipaj fantastic ‎să aibă destul oxigen pentru creier
‎și să funcționeze la cel mai înalt nivel.
‎Sau și asta e prea mult pentru mine?
‎E, deocamdată.
‎Nu ne ești de niciun folos bolnav.
‎Putem curăța noi filtrele.
‎Lasă-l să orbească dacă asta vrea.
‎Știi câte lucruri de acasă pierd
‎ca să te ascult pe tine ‎rugându-te de Misha să stea în cabină?
‎Îl doare-n cur de noi toți.
‎Fă câte poante vrei!
‎Riscă-ne viețile, dacă vrei. ‎Curăță filtrul.
‎Ieși în spațiu dacă ai chef. Nu-mi pasă.
‎Credeam că i-ai făcut ‎evaluarea psihologică.
‎E la fel de stresată ca noi toți.
‎Face față.
‎Ești sigur?
‎N-am nevoie de evaluare ‎să-ți spun ce are.
‎Eu îmi iubesc copilul ‎la fel de mult ca Emma.
‎Dar eu înțeleg…
‎Dacă e să primesc un apel…
‎că Lei Lei s-a îmbolnăvit ‎sau a dat mașina peste el…
‎nu pot merge acasă.
‎Nu-l pot lua în brațe.
‎Nu mă pot lăsa distrasă ‎de la datoria pe care o am acum.
‎Accept că, în următorii trei ani,
‎soțul meu e părintele fiului meu.
‎Nu și eu.
‎Emma refuză să accepte.
‎Astea-s consecințele.
‎Matt!
‎- Să începem cu pompele de căldură. ‎- Excelent.
‎Nu te deprimă că teoretizăm
‎modurile în care se poate strica sistemul, ‎omorându-ți soția?
‎Pe mine m-ar deprima.
‎Ne mai aduci cafea?
‎Sigur că da.
‎Sau aș putea să plec o vreme.
‎- Vrei intimitate, nu? ‎- Mersi.
‎Dragă Matt…
‎Aseară e posibil să fi fost prea optimist.
‎Emma începe să mă îngrijoreze.
‎Regret.
‎Ai o clipă?
‎Matt!
‎Salut! Mi-ai acceptat oferta?
‎- Care? ‎- Să avem o ședință.
‎Nu. Trebuie să vorbim despre Emma.
‎Știu că Ram face evaluările psihologice,
‎dar Emma îți scrie săptămânal, nu?
‎Discuțiile sunt confidențiale.
‎Știu. Dar ai vorbit cu ea recent?
‎Nu pot să-ți spun nici asta.
‎Dar conversația de acum e confidențială?
‎- Depinde. ‎- De ce anume?
‎Avem o ședință?
‎Fie!
‎- Deci rămâne între noi? ‎- Da.
‎Vorbesc direct cu Misha, ‎ca să asigurăm reciclarea apei.
‎Recent, mi-a comunicat ‎că-l îngrijorează sănătatea Emmei.
‎Îi împărtășești îngrijorarea?
‎- Ce face Alexis? ‎- Ce?
‎Ce mai face?
‎- Vorbesc despre Emma. ‎- Și eu.
‎La trei sferturi din drum e cel mai greu.
‎- Știu asta. ‎- Da, exact.
‎Știm asta, dar habar n-avem cum e.
‎Emma e la 32.000.000 km ‎de ființele dragi.
‎Aș putea să-i spun izolare,
‎dar ce simt ei e cu totul altceva.
‎Trebuie să știe ‎că familia ei e pe mâini bune.
‎- Mă ocup, doctore. ‎- Sigur?
‎- Poftim? ‎- E greu să te îngrijești și pe tine.
‎- Poate pentru tine. ‎- Știu cum e. Tragi pentru 30 de ingineri.
‎Ce vrei să spui?
‎Ți-e greu să ceri ajutor în perioada asta.
‎Ședința asta s-a încheiat.
‎Ușa mea e mereu deschisă.
‎- N-o lua pe scări. ‎- Nu zău!
‎- Nu te dai azi? ‎- Nu. Tata s-a prins.
‎Vrei să mergem să facem altceva?
‎Nu, îmi place aici.
‎Îți mulțumesc pentru sinceritate.
‎Mă bucur că Isaac te face ‎să te simți vie.
‎Dar băieții de vârsta lui…
‎îți abat atenția.
‎Trebuie să rămâi concentrată ‎la direcția în care mergi.
‎Viitorul tău e tot ce contează.
‎Trebuie să fii grijulie.
‎Atâta spun.
‎Vei avea în viață lucruri…
‎mult mai importante ca zborul…
‎sau ca Isaac.
‎Cred că vin și eu.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nimic.
‎O să am un alibi mai bun.
‎- E totul în regulă? ‎- Da.
‎- Nu vreau să fiu responsabil… ‎- Nu ești responsabil pentru mine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Lex se îndepărtează.
‎Îmi ascunde lucruri, mă minte.
‎Credeam că o să-mi pot asuma rolul ăsta…
‎dar sunt depășit de situație.
‎Ai putea să vorbești cu ea?
‎Sigur că da. Orice aveți nevoie.
‎Explică-i clar lui Lex ‎că nu încerc să-i înlocuiesc mama.
‎Sunt sigur că Emma se va simți ușurată
‎că Lex nu va vorbi doar cu mine ‎despre băieți.
‎Nu mai face asta!
‎Ce?
‎Nu ești depășit de situație.
‎Am fost măritată cu genul ăla. ‎Tu nu ești așa.
‎Ești tocmai opusul.
‎Nu știu cât ajută…
‎dar mereu am crezut…
‎că Scott e un mare ticălos.
‎Bine. Mersi pentru avertizare. ‎Îți sunt recunoscătoare.
‎Nu o să mai fac greșeala asta.
‎Nu mai ieși cu nimeni?
‎N-am făcut-o în ultimii 15 ani. ‎De ce să încep acum?
‎Cassie are un semn din naștere pe spate,
‎în forma constelației Casiopeea.
‎Cinci puncte într-un „W”.
‎Și Scott îl are. ‎De asta am botezat-o Cassie.
‎De la Casiopeea.
‎E a lui.
‎Sunt legați, iar el…
‎Așadar…
‎Nu vreau să mai dau cuiva ocazia ‎să-mi părăsească copilul.
‎Înțeleg.
‎Dar nu uita…
‎sunt mulți bărbați mai buni.
‎Meriți.
‎Noroc!
‎Lex, ia-o încet!
‎Lex!
‎Ce naiba făcea pe motocicletă?
‎A avut un accident.
‎Poate e bine. Sigur e.
‎Mergem acolo și…
‎- Rahat! ‎- Ce e?
‎Sunt delegata Emmei. Trebuie să-i spun.
‎Melissa…
‎A lăsat instrucțiuni clare despre Lex. ‎Cum se întâmplă ceva…
‎Nu-i trimitem un mesaj.
‎E singura opțiune.
‎Ba nu.
‎Matt pe fir.
‎Bună seara!
‎Doar iau cina.
‎Nu aș vrea să mă compromit și mai tare.
‎Doamne!
‎Ce e?
‎- Fiica Emmei a făcut accident. ‎- Doamne! Ce fel de accident?
‎Matt pe fir.
‎Sunt în drum spre spital.
‎Lex a făcut accident cu motocicleta.
‎Încă nu am informații exacte, ‎dar Emma va vrea să știe.
‎E important să audă de la voi.
‎Are încredere în voi, la fel ca mine.
‎Vă anunț când aflu ceva.
‎Mersi. Matt.
‎- Nu-i spune. ‎- Lu…
‎Nu greșesc.
‎Ai auzit ce a spus.
‎Merită să afle, Lu.
‎Ce anume? Că fiica ei a făcut accident ‎și nu știm altceva?
‎- Cum va reacționa? ‎- Groaznic.
‎Întocmai.
‎Să așteptăm ‎până avem mai multe informații.
‎Emmei nu îi e bine. Matt nu știe.
‎Ba știe.
‎Cum?
‎I-am spus eu. Lu…
‎Ce ai spus tu, ‎că nu poți părinte în spațiu…
‎Crede-mă că are un preț ‎pe care nu vrei să-l plătești.
‎- Emma merită să știe. ‎- Ce să știu?
‎Ce se întâmplă?
‎Trebuie să mi se comunice ‎orice poate afecta misiunea.
‎Alexis a făcut accident de motocicletă.
‎Matt e în drum spre spital.
‎Ne va contacta ‎când va avea mai multe informații.
‎Suntem aici pentru tine.
‎Nu trebuia să vin.
‎Nu știm nimic încă.
‎Nu trebuia să vin.
‎- Înțeleg cum te simți… ‎- Știam eu.
‎Nu trebuia să vin.
‎Trebuia să fiu acasă.
‎Ram.
‎Trebuie să luăm în considerare ‎un transfer temporar de comandă.
‎Emma nu este capabilă să ia decizii.
‎Ca secund, trebuie s-o înlocuiești.
‎Lu are dreptate.
‎Nu pot.
‎Eu… trebuie să mă gândesc.
‎E oribil.
‎Nu-mi pot imagina prin ce trece.
‎Niciunul dintre noi nu e păpădie.
‎Ce e?
‎Cred că știu de ce a supraviețuit planta.
‎Îmi pare rău, domnule.
‎- E bine? ‎- Nu știu. Nu mă primesc, nu-s rudă.
‎Doamnă, îmi pare rău. ‎Îmi spuneți dacă e bine?
‎Dacă mai ești aici când ne întoarcem, ‎te omor eu în locul lui.
‎- E teafără? ‎- Tati?
‎Are o comoție ușoară, dar va fi bine.
‎Lexi?
‎Îmi pare rău.
‎Nu pot să cred ‎că mă gândeam că s-a adaptat spontan.
‎Nu te judeca prea tare. ‎Eu credeam că e un act divin.
‎Doi dintre marii savanți ai lumii ‎nu s-au gândit nicio clipă…
‎Că, deși Emma are ‎simptome de deshidratare…
‎Planta e vie fiindcă o stropea.
‎MATT: E BINE.
‎LEX E TEAFĂRĂ. MULȚUMESC, RAM.
‎Doamne, Matt! Mă simt atât de ușurat!
‎Toți ne vom simți.
‎Misha ți-a spus despre starea Emmei.
‎I-am dat de cap.
‎Își folosea rațiile de apă ‎să ude una dintre plantele lui Kwesi.
‎Nu-ți face griji.
‎O să-și revină în curând. Ram.
‎Trimite.
‎E teafără.
‎Am auzit.
‎Trebuie să-ți dau ser fiziologic, ‎fiindcă ești foarte deshidratată.
‎Nu vreau să irosim ‎puținul ser pe care-l avem.
‎Lu și Kwesi au descoperit ‎că ți-ai folosit rațiile pe o plantă.
‎Te porți haotic.
‎Ești irascibilă și derutată, ‎iar respirația…
‎Am nevoie de tine funcțională, ‎nu tristă și plângând.
‎Te deranjează că plâng?
‎Fiica mea a făcut accident, ‎echipajul e la pământ
‎și fiecare decizie a mea ‎e aproape să ne omoare.
‎Plânsul e cel mai puțin distructiv.
‎Fără lacrimi?
‎Nu produci lacrimi, Emma.
‎Îmi pare rău că nu m-am prins.
‎Îți dau serul fiziologic.
‎Poftim.
‎Încălzește-te cu ăsta.
‎Era doar un strop.
‎O rație dintr-o rație e destul ‎să provoace probleme.
‎M-am simțit neputincioasă…
‎când nu am putut face reparația.
‎Deși avem ca obiectiv primar să demonstrăm ‎că viața poate rezista pe Marte.
‎Nu puteam să dăm greș.
‎Planta aia e viitorul nostru.
‎Dar e și trecutul nostru.
‎E Pământul, și nu te puteai desprinde.
‎Sau să accepți că, în următorii trei ani,
‎Matt e cu Alexis și tu nu poți fi.
‎Gata.
‎Eram ca tine odată.
‎La vârsta lui Lex.
‎Hotărâtă.
‎Nimeni nu se putea apropia, fiindcă…
‎Te-ar fi ținut pe loc.
‎Nu pot.
‎Nu sunt capabilă să fac asta.
‎Să-i părăsesc.
‎Vreau înapoi.
‎Agăț punga.
‎Nu te mișca prea mult.
‎Matt a spus să-ți punem Debussy.
‎Cică te relaxează.
‎Ai vorbit cu Matt.
‎De fapt, mai mult a vorbit Misha.
‎Cred că devin corespondenți.
‎E bună?
‎De ce ai ales-o pe asta?
‎Mi-a plăcut numele.
‎„Reverie.”
‎Melodia asta…
‎mă face să-mi imaginez…
‎locuri unde n-am fost.
‎Mulțumesc.
‎Te rog, încearcă să dormi.
‎Dragă Lex…
‎Citesc scrisorile pe care ți le-am trimis ‎cu mare rușine și regret.
‎„Nu e o scuză, dar eram bolnavă.
‎Sunt mai bine acum.
‎Sper să mă ierți.
‎Zbor, potențial…”
‎Speranță.
‎Nu vreau să trăiești fără aceste lucruri.
‎„Voiam să-ți spun, dar nu așa de prost,
‎că am crezut cândva ‎că zborul este totul.”
‎Credeam că Marte e totul.
‎Habar nu aveam că există mult mai mult.
‎Și că ar putea fi mai mult.
‎Green! Ești pe T-38.
‎Confirmă că nu ești însărcinată, ‎nu ai senzații de greață, amețeli
‎sau altceva care te-ar pune în pericol ‎în caz de ejectare.
‎Lt-cmdr. Green, confirmă.
‎Nu vreau să discut.
‎Eu doar stăteam.
‎Vreau copilul.
‎Cine știe? Poate o să fii și mai bună ‎după ce faci copilul.
‎Ba nu.
‎Bine.
‎Nu pot spune că-mi pare rău.
‎Ești tare nătărău, știai?
‎Da.
‎Știu.