EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
TO UGER TIL MARS-LANDINGEN
Hallo.
Okay, jeg kommer nu.
Brød vandsystemet sammen?
Ja.
Ja, det gjorde.
Lu, er du klar med posen?
Ja.
VANDFORSYNING
Det var vist det.
Er det alt? Alle 16 kamre?
Hvor meget er der?
Måske 700 milliliter.
Det er ikke nok til to dage.
Selv hvis vi slyngede fartøjet nu,
var vi døde, før vi dokker med Pegasus II.
Er der andre måder at rense vores urin på?
Altså en magisk formel, jeg har gemt på, der gør urin til vand og vin?
Du er sjov, Lu.
Det der lød jo som mig.
Hør engang! Vi har 72 timer til at løse problemet.
Start jeres timere, så vi er på forkant med dehydreringen,
for de næste seks timer er vores bedste, før symptomerne starter.
Som Emma erfarede,
er dehydrering meget ubehageligt, og det ødelægger koncentrationen, så
vi underretter kontrolcentret.
Vil de prøve noget kompliceret, skal det være nu.
Hvem har udnævnt dig til ekspert?
Jeg er jo besat af alt med vand.
Men der er forskel på planter og mennesker. Planter holder længere.
Jeg var besat af vand længe før planter.
Det startede, da mine forældre døde af dysenteri.
Det vidste jeg ikke.
Jamen, altså...
...uden hydrering er dysenteri en frygtelig død.
Så jeg taler ikke meget om det.
Hvad med vandblærerne rundt om fartøjet?
-I væggene? -Ja, det går slet ikke!
-Hvorfor kan vi ikke bruge dem? -Det er umuligt.
Jeg spørger kontrolcentret. Vi står over for det umulige.
Som vi ved, er Atlas designet
med vandblærer rundt om i fartøjets ydre hulrum i væggene.
De beskytter mod stråling.
Lige nu arbejder teams på at udvinde vandet fra væggene i besætningsområdet,
hvor tyngdekraften letter udvindingen.
Det er enormt risikabelt.
Der er kun en tomme mellem indervæggen og fartøjets yderside.
Og der er 50 % chance for, astronauterne ikke punkterer vandblæren...
...men rammer rummet.
Ryan, du og dine folk
leder videre og ser, hvordan vi udvinder vand.
Lige nu er ingen idé for tosset.
Vi andre prøver at udvinde vand fra uden for fartøjet.
Okay, men hvad med det umulige problem
med at få vand ud af skroget ved -270 grader?
Er det ikke derfor, du er hos NASA? For at løse det umulige?
Hvad med en termodynamisk pumpe?
-Vi kan tage vandsystemets varmeslange. -Tænk i reservedelene.
Altså, jeg...
Jeg vil bare sige, jeg er okay.
Alle arbejder ihærdigt på det her.
Og...
...moralen er...
...god.
Undskyld...
Jeg tænker på jer hele tiden.
Så jeg holder dampen oppe, og jeg elsker jer så højt.
Har du nyt?
Ja.
De sendte instrukserne for besætningsområdet.
De arbejder på andre muligheder,
men Darlene sagde specifikt, at Matt arbejder på det.
Det må være hårdt, at de er så bange på dine vegne.
Det er nok den eneste fordel ved ikke at lukke nogen ind.
Ingen liv er ødelagt, hvis man dør.
Din død ville nu nok ødelægge et par liv.
Jeg tænker på jer hele tiden. Så jeg holder dampen oppe.
Jeg elsker jer så højt.
Hej.
Tak, fordi du er her, Mel.
-Selvfølgelig er jeg det. -Jeg er her også.
I to er alle tiders.
Måske kan vi se en film i dag?
Så du ikke tænker på det?
-Hvilke film er der? -Det ved jeg da ikke.
Jeg mente, vi kunne tjekke.
Jeg tror ikke, jeg kan koncentrere mig om en film.
Tror du, der er sket noget grimt?
Jeg åbner.
Goddag, frue.
Er Lex her?
Jeg er ked af min opførsel.
Jeg var en megakryster.
Ja...
...det var du.
Men...
...da de sagde i nyhederne, at Pegasus var væk,
huskede jeg, da de bankede på vores dør og sagde, far var meldt savnet.
De næste tre dage...
...sad jeg bare og gik fra snøvsen og ventede på det utænkelige.
Det ville jeg ikke opleve igen.
Hvorfor sagde du det ikke?
Jeg vidste det ikke selv.
Men i morges mindede mor mig om, at det ikke skete for mig,
men for dig nu.
Jeg forstår godt, hvis du ikke vil se mig mere.
Du skal bare vide, jeg begik en fejl.
Og det sker ikke igen.
Alle i mit liv skal være stabile lige nu.
Alt er så rodet.
Min mor kan dø af tørst.
Og jeg blev testet for CCM.
-Gjorde du? -Ja.
Jeg får snart svaret.
Måske har jeg det.
Så tænk lige over det, før du lover noget.
Jeg behøver ikke tænke over det.
Hvordan overlevede du de tre dage?
Da du var så bange?
Før det utænkelige skete?
Gummislange, der helst skal være en ottendedel tomme i diameter.
Den størrelse har jeg ikke.
Det kræver et vakuum at få vandet ud af væggene, når vi borer.
Der er vakuum på toilettet.
Jeg mener det. Det er Atlas' bedste vakuum.
Og det skal jeg så hente fra toilettet.
-Det er ingen skidt idé. -Det er en frygtelig idé.
-Hvorfor? -Ikke toilettet. Det er fantastisk.
Men at bore i væggene er tosset.
-Men det er en idé, ikke? -Hvad er det værste, der kan ske?
Har du hørt om Spektr?
-Misha, ingen gider høre om Spektr nu. -Jeg vil gerne høre om Spektr.
Vi skal bruge så mange opsamlingsposer, I kan finde. Også dig, Ram.
Jeg er med.
Misha, kom nu.
Spektr er en russisk spøgelseshistorie.
Bortset fra, den er sand.
I 1997 blev rumstationen Mir ramt af et fragtfartøj.
Det punkterede modul hed Spektr.
Historien starter altid med...
Det er lyden af luft, der stryger ud af rumkapslen og ud i tomrummet.
Astronauterne føler lufttrykket dale
og venter på, hjernen eksploderer.
Men det gjorde de ikke,
for de kom ud af modulet og forseglede det i tide.
Så du siger altså, at borer vi det forkerte sted...
Og hører vi lyden, så tag benene på nakken.
Er der noget, I rigtig gerne vil have fra besætningsområdet,
så hent det nu.
-Hvad har du af nyt? -Vi er tæt på.
-Hvor tæt? -30 minutter.
Besætningen er klar til at bore. Er der andre muligheder?
Sig det nu.
Astronauten forlader luftslusen, holder pumpen
og tilbagelægger 3,5 meter i rummet til første ventil.
Det svære er at få vandet ud af skroget.
-Vi er tæt på det absolutte nulpunkt. -Ja.
Vi brugte varmeslangen fra vandrensningssystemet.
Måske er vandet varmt nok, når det rammer rummet,
til at få det ud af skroget.
Husk, det er første forsøg. Vi har ikke styr på alt endnu.
Det er lyden af vand, der fordamper, når det kommer ud.
Og når det rammer rummet, krystalliserer det straks til is.
Det er en god lyd.
Så er pumpen varm nok til at nedbryde isen.
Det er rigtig godt.
Kaptajn Green, vi er klar til plan A.
Rapportér, når I har udført den.
Vor Fader, du som er i himlene! Helliget blive dit navn,
komme dit rige, ske din vilje, som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld.
Hjælper det?
Ikke rigtigt, beklager.
Nej, det er fint, hvis det ikke lige er dig.
Hvad skete der, da din far døde?
Hvad mener du?
Alle siger, jeg skal...
...tro og håbe.
Men hvad sker der, hvis mor dør?
Hvordan føles det?
Det er det værste, du vil opleve i livet.
Alt er meningsløst.
Du vil være rasende.
Nogle gange vil du ikke engang leve.
Ja, jeg tænkte nok, det var sådan.
Men det bliver bedre.
Gør det?
Men så er det faktisk værre, for...
...på en måde vil du føle smerten.
Gør det ondt, har du jo ikke glemt dem.
Det er hæsligt, når du begynder at glemme.
Vor Fader, du som er i himlene!
Helliget blive dit navn,
komme dit rige,
ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Okay.
Det er 368 millimeter nede fra SB-2.
Og 165 fra RB-12.
Træk vejret roligt.
Jeg sveder som et svin.
-Sådan siger man, ikke? -Jo. Bare dybe vejrtrækninger.
Kom nu.
Okay.
Sådan. Kaptajn, kontroller arbejdet.
Sådan. Det er rigtigt.
Har I brug for ekstra øjne, så sig til.
-Ud! Kom så ud! Nu! -Nu!
-Kom så! -Afsted.
-Er der nyt? -Nej.
Her kommer det.
"Målet er ikke opnået.
Endte med tab af vakuum.
Vi skal ind og stoppe hullet for at få besætningsområdet tilbage."
Darlene.
George, Darlene…
Jeg ved, hvad I vil gøre.
Gør det ikke sværere, end det allerede er.
Der skal ikke holdes taler, ikke endnu.
Vi svigter dem ikke nu.
-Det gør vi ikke. -Det her skal gøres.
-Vil vi have fremtidige Mars-missioner... -Op i røven med missionerne!
Jeg beklager.
Pis.
Fuck.
Er du okay?
Jeg ville gerne dø på Mars, men ikke her.
Misha, har du vodka?
Vodka.
Der er noget galt med mig. Det er der.
Jeg har ti sekunder til at hente det allervigtigste...
Jeg tog den her.
Overlever vi, så sig det ikke til nogen.
De smider mig ud af Rusland for den slags.
Jeg mener det.
Skal det nu være sjovt at dø?
Hvordan er det at dø af tørst?
Det er vist ikke den værste måde at dø på.
-Det er godt at vide. -Ja.
Når først den første tørst forsvinder,
er der ingen smerter, men man er ør og omtåget.
Det er en langsommere død, for vi har stadig mad.
Det er sjovt...
Den besættelse, der...
...førte mig hertil, er også det, der...
Tja...
Det er kontrolcentret.
-Åbn bare. -Nej, jeg ved, hvad der står.
De vil have os til at sende vores sidste smukke ord.
Noget a la...
"Heltene fra Atlas-missionen ønsker ikke at dø forgæves."
Det er nu fra Matt.
Der står: "Bevar håbet. Jeg har en idé."
-Er Matt i kontrolcentret? -Ja, alle samarbejder nu.
Hvad siger han? Hvad er idéen?
Begge astronauter lader deres rumdragter med statisk elektricitet.
-Det forstår jeg ikke. -De gør dragten statisk.
-Hvordan oplader de den? -Med en statisk el-generator.
Det er virkelig let. Slå det op på YouTube.
De kan lave det samme på Atlas.
Hvordan går det?
-Vi bør være klar. -Godt.
Når dragten er opladet, åbner første astronaut ventilen.
En gas undslipper og krystalliseres til is.
Det kan vi ikke vise her, men idéen er,
at isen reagerer ligesom vand og tiltrækkes af dragtens negative ioner.
Dragtens negative ioner tiltrækker vandet.
...tvinger isen mod luftslusens åbne dør,
hvor den anden astronauts negativt ladede dragt tiltrækker isen yderligere.
Astronauten står klar med poser til at opsamle isen.
-Er det nogensinde... -Nej, det er det ikke.
Jeg ved, jeg foreslår...
...at vi redder astronauterne med skoleeksperimenter.
Koordiner instrukserne til Atlas med Matt.
-De bestemmer, om de vil prøve. -Selvfølgelig prøver de.
De har intet valg.
Sørg for at få deres sidste ord, før de åbner luftslusen.
Mange tak.
Måske kan det adsprede dig lidt.
Jeg har ikke spist hele dagen.
Hvad?
Du er så sød, når du spiser. Du har en...
Tak.
Det er fjerde gang, Melissa ringer.
Måske har hun nyt?
Du er nødt til at tale med hende.
"Astronaut A går 3,5 meter til ventilen, åbner den,
fører isen gennem rummet til luftslusen,
hvor astronaut B venter med opsamlingsposerne."
Skal jeg forklare det igen?
-Nej, det er fint. -Gid der var mere at gennemgå.
Emma, du har en privat besked fra Matt.
Jeg elsker dig, men det ved du.
Jeg ved, jeg beder jer om noget helt tosset.
Men det er mit eneste håb om at se dig igen.
Forstå mig ret. Jeg ser dig.
Du er hos mig i tankerne.
Men jeg vil have dig!
Måske ser jeg jer aldrig igen.
Det må du ikke tænke.
Men det gør jeg.
Jeg kan ikke lade være.
Misha sagde, man ikke kan have både familie og missionen.
At man må give afkald på noget for at overleve.
Du forlader os ikke, Em!
Det gør du ikke!
Så så.
Sørg for, Ram passer på dig derude.
Du passer på ham, men han skal vide, du kommer først.
Det er en ordre, jeg ved, du ikke vil give...
...men jeg måtte sige det.
Halløj.
Nu skal du gå.
Vi venter imens.
Jeg vil ikke gøre det værre.
Kan det blive værre? Herligt.
Jeg har skrevet de sidste ord til kontrolcentret.
Har I noget at tilføje?
Jeg fattede mig i korthed.
Alt, du skriver, er fint med mig.
Det er perfekt, Lu.
Skal vi holde hånd?
Hjælp os, Gud.
Hjælp os med at kæmpe mod frygt og modløshed.
Hjælp os med at bringe smerten i perspektiv.
Lær os at tro på, at en ny dag vil gry.
Tak, Gud, for alt i dag,
håbet i morgen
og for din evige kærlighed.
Amen.
Kaptajn Green.
Det...
...er surt ... ikke at kunne komme derud med dig.
-Næste gang, Misha. -Nej.
Det var min sidste rumvandring.
Var det din sidste, er det en ære, at det var sammen med mig.
Tak, Emmasjska.
Jeg ... synes, du er den bedste astronaut i mit sted.
Ram, er du klar?
Stol på hende. Det skal nok gå.
Det ved jeg.
Klar?
Klar.
Start dekompression.
Hold da op.
Jeg havde glemt, hvor smuk himlen er.
Da jeg var lille...
...sagde mor altid:
"Når du er nede, så se op.
Så ved du, hvor stor og smuk verden er."
Dør hun...
...ødelægger det så min himmel?
Jeg vil ikke være bange og ked af det, hver gang jeg ser den.
Måske ser du bare din mor, der ser ned på dig?
Men hun er ikke død, Lex.
Opgiv ikke håbet.
Jeg ville bare...
Gid jeg kunne ... lade være med at tænke på hende.
Det er som en knude i maven.
Ja, kirke og chili kurerer ikke alt.
Men det hjalp helt sikkert.
Tak.
At kysse hjælper også med at glemme.
Så lad os blive ved med det.
Hvordan har Lex det?
Hun har det godt.
-Matt... -Det er ikke godt, Mel.
Missionen?
Jeg ved ikke, hvad der vil ske.
Okay...
Jeg er lige her. Vi hjælper dig uanset hvad.
Tak.
Kram hende fra mig, ikke?
Men sig ikke noget til hende endnu.
Det er en aftale.
Besked fra Atlas.
Jeg ringer igen senere.
Vi har fået deres sidste ord.
Vil du læse dem først, Matt?
Jeg kan gætte, hvad der står.
DET VAR DET HELE VÆRD.
Er du okay?
Ja.
Ja, det er min første rumvandring, i det rigtige rum.
Jeg passer på dig.
Godt, for jeg er rimeligt rædselsslagen.
Du vil elske det.
Ja.
-Jeg vil ikke dø. -Du dør ikke.
Ikke mere.
Hvad mener du?
Du ville da ikke dø før, vel?
Jeg har altid tænkt, at endte mit liv som et offer for noget stort,
noget større end mig selv,
mit land, forskning, historien...
...så havde jeg levet et godt liv.
Hvad skete der så?
Du skete.
Ram...
Nej.
-Det må du ikke sige. -Det er jeg nødt til.
Jeg siger det, hvis nu vi dør.
Du skal vide, at...
...jeg vil kæmpe derude. Jeg vil...
...kæmpe for at blive i verden med dig.
Dekompression fuldført.
Okay.
Klar?
Så gør vi det.
Kom så, Rohit.
Kom så.
Du...
...gode gud.
Det er helt utroligt.
Vi to er helt alene i universet.
Kun vi betyder noget.
Ingen andre.
Vi overlever.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen