PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Zastavíš se tak někdy a říkáš si:
„Zalévám rostlinku ve vesmíru?“
Každý den.
Chceš to zkusit?
Zahradničení svědčí duši.
Páni. Je pozoruhodné, že jim stačí tak málo vody.
Ano, proto se jim bude dařit i na Marsu.
A samotná poušť se promění v zahradu.
Máš fakt pevnou ruku.
Kdyby ne, nebyl bych moc dobrý chirurg.
A co ty? Jak se člověk stane vesmírným botanikem?
Kwesi.
Líbí se ti to?
Já s mámou máme tuhle zahradu moc rádi.
Snad se ti taky zalíbí.
Chceme, abys tu byl šťastný.
Můj adoptivní otec byl zahradník.
Ukaž, doplním ti vodu.
Ale blbost.
Nemohla dojít.
Hned jsem zpět.
Určitě ho chceš dát tam?
Ještě pořád se toho koně dotýkám, Lu.
Nespěchej.
Dobře.
Šach.
Jakýpak šach? Tohle…
Mišo, jak…
- Jak ti svědčí čas navíc v kóji? Má… - Fantasticky. Prosím, neruš.
Omlouvám se, že ruším,
ale vodní systém je asi zase ucpaný.
Dobře, bohužel budeme muset vyhlásit remízu.
A to jsem se zrovna chystal ke zdrcující odvetě.
Promiň.
Co se děje?
Naše DA zlobí.
V čem je problém?
Destilační aparatura je srdcem systému pro obnovu vody.
Filtruje se v ní moč a pot…
Vím, co to dělá.
Říkáš, že srdce naší lodi je nemocné?
Ne.
Říkám, že je po něm.
A nemáme právě proto záložní systém?
Přepneme na něj a na Marsu už bude čekat Pegasus.
Ne, záloha je jako náhradní pneumatika.
Trochu pomůže, ale ne na dlouho.
Doporučuješ opravit primární systém?
Musíme z něj vyndat mrtvé srdce
a nahradit ho DA ze zálohy.
To zní jako dost zásadní zákrok.
Jako transplantace srdce.
Kdys měl naposled prohlídku?
- Prosím? - Jestli má dojít na transplantaci srdce,
chci vědět, že náš chirurg vidí.
Můj zrak je v pohodě.
Od posledního testu už je to pár dní.
A jaký byl výsledek?
Vidím mnohem líp, protože trávím víc času v kóji.
Vážně, Mišo?
- Teď jsme tam hráli šachy a tys… - Lu.
Já svou práci zvládám.
Se vší úctou, o tom rozhoduju já.
Informuju základnu a počkáme na jejich závěr.
Řeknou ti to, co já, ale za 30 minut.
Tak to má Rám dost času na další vyšetření.
Když bude Mišův zrak v pořádku,
začneme s opravou, pokud neřeknete jinak.
Matte, ahoj. Jak se máš?
Takže, no…
systém pro obnovu vody exnul.
Miša chce použít DA ze zálohy.
Čekám na doporučení základny, ale věřím tobě.
Bože, tohle nesnáším.
Chci s tebou mluvit.
Slyšet tě říkat, že všechno bude dobrý.
Chybíte mi.
Obejmi za mě Lex.
A…
ozvi se mi, prosím.
Díky.
No tak.
Co ta levá ruka, kámo?
Travisi, co ty tady děláš?
No…
Systém mě konečně chytil. Zřejmě jsem už optimálně uzdravený.
Mám už jen dvě hodiny terapie týdně.
Jo, mně říkali totéž, ale odmítám tomu věřit,
takže cvičím sám, jak jen můžu.
- Bez terapeuta? - Jo.
Páni.
Jo, od mého zranění je to deset měsíců.
Jsem v takzvané fázi přijetí.
- To mě mrzí, kámo. - Přijetí má i výhody.
Pamatuješ Veronicu, tu terapeutku?
Ukazovala mi všechno možný vybavení, se kterým můžu zase na koně,
a pak jsme se spolu i projeli.
A zbytek je historie.
Ty jo, to je… Tak to ti fakt přeju.
Měl bys někdy jet s námi. Vem i tu svou dceru.
- To zní skvěle. Rádi. - Jo.
A co ty?
- Jak jsi na tom? - Jsem v pohodě.
Jsem rád, že jsem… doma. Zpátky v normálu. Teda v novým normálu.
- Se ženou plující vesmírem? - Jo, to taky.
Úplně normální.
Když mluvíme o vesmíru, volá Emma. Vteřinku.
Matte, ahoj. Jak se máš?
Takže, systém pro obnovu vody exnul.
Promiň, Travisi, ale musím běžet.
- Všechno v pohodě? - Ne.
Takže, spojka, plyn, brzda.
Spojka, plyn, brzda.
Když řadíš, musíš stisknout spojku.
Stisknout spojku. Jasně.
Na začátku to nepřeháněj s plynem, jinak skončíš na zádech.
Rozumím.
Ví tvůj táta, že jsi tady?
Cože?
Beru to, jako že ne.
Nemusí vědět všechno.
Připravená?
Jo.
Tak se ukaž.
Nespěchej. Nech tam jedničku, dokud si to neosaháš.
Dobře.
Ty jo. Té to půjde.
Její máma je astronaut.
Dobře, pátá řada odspodu.
První je O.
Pak…
Je dost blízko.
To nestačí.
Ne, je to D. Pardon.
- Teď hádá. - Další je V.
Pak N…
Z…
R…
Další je H, V…
D, S…
Z.
- A další řada? - S, H,
Z…
O, K.
Stačí, veliteli?
- Právě přišla odpověď základny. - A?
Doporučují vzít DA ze zálohy a opravit primární systém,
ale prý máme prvně vyšetřit Mišu.
To je opravdu včasné doporučení.
Co doporučuješ ty?
No…
Rám umí s technikou a taky je to chirurg.
Vytáhne ze zálohy zdravé srdce.
Primární systém je můj.
Připravím pacienta na transplantaci.
Lu bude hlídat součástky. Moc důležité. Jsou jich stovky. Nesmíme žádnou ztratit.
Ale Lu je dokonalý hnidopich…
Co se týče mise. V dobrém.
Ano, to jsem.
To je celé.
Chci, aby ti Kwesi dělal asistenta. Druhý pár očí.
V sázce jsou naše životy. Nebudu nic riskovat.
Jasně.
Snad jsi lepší asistent než loutkář.
- To bude sranda. - Jdeme na to.
Nelhal.
Deset litrů.
Polovina toho, co dává primární.
Proto ho taky opravujeme.
Takže to můžu odpojit? Jak to udělám, bude tohle naše veškerá voda.
Je tam dost vody na dva dny.
Oprava potrvá dvě hodiny. Vypni to.
Dobře.
Máš bezva systém.
Sto sedmdesát tři matic, šroubů a vrutů.
To všechno musíme vyjmout, abychom mohli transplantovat DA.
Jediná chyba může znamenat pohromu.
A dávat věcem řád mě uklidňuje.
Nechci vidět, co máš ve skříni.
Dobře.
Věřím ti, Mišo.
Díky, Kwesi.
Nebudeš se modlit? Za úspěch?
Ovšem.
Fajn, tak teď je vhodná chvíle.
Jasně.
Přidal bych se k tobě, ale upřímně,
já ne vždycky věřím.
Ne. Ani já vždycky nevěřil.
Chválíme tě, Věčný Bože, Vládce vesmíru, za dar plodů vína.
Chvála Tobě, Hašeme, náš Bože,
Vládce vesmíru,
žes nám dal život a dopřál nám dožít se této doby.
Každý seder začíná otázkou
a dnes se ptáme,
čím se tahle noc liší od všech ostatních.
Touhle otázkou si připomínáme útěk Izraelitů z otroctví v Egyptě,
oslavujeme svobodu židovského lidu.
Proč tahle rodina
může mít vlastního boha,
ale moje rodina nesměla?
Ptá se, proč my můžeme mít Boha,
ale jeho rodina nemohla.
Kwesi.
Tvou rodinu nezabil Bůh.
Matte!
Vítej zpátky!
- Co víme o té jejich vodě? - Plány systému máme tamhle.
- Rád tě vidím. - Nápodobně.
- Matte, vítej zpátky. - Matt je tu.
Vítej zpátky.
Ahoj, Matte.
Darlene tě volala?
Emma mě zasvětila. Jaká je situace?
Souhlasíme s Mišovým doporučením.
Procházíme teď schéma oprav.
A jaká je pravděpodobnost úspěchu?
Na to je ještě brzy.
Jak to?
Zatím nevíme o všech problémech.
Takže navrhuješ nečinně sedět, zatímco budou bez obnovy vody?
- To ne. - Přiveď Trevora.
Postavil první tři prototypy pro oba systémy.
Před dvěma měsíci odešel.
Cože?
Za penězi. Silicon Valley.
A nikdo se tu nefláká, ale tohle nevyřešíme bez…
Přijde mi, že se o to ani nesnažíš.
Tak to počkej.
- Nenechám Emmu umřít kvůli tvé lenosti. - Matte.
Zasedačka?
Musíme makat. Jestli je filtr poškozený, musíme být o krok napřed.
Ale to my nejsme. Máme půlhodinu zpoždění,
takže to těžko můžeme vzít za ně, smiř se s tím.
Nesmířím. Vrátím se do práce,
- takže Ryan jako hlavní inženýr končí. - O tom nerozhoduješ.
Vyvstaly obavy, že je to pro tebe moc osobní
- a nezvládneš to. - No tak, Darlene.
S tím ať jdou za Georgem.
To George ty obavy vyjádřil.
A po tom tvém dnešním výstupu nevím, jestli nesouhlasím.
Jistěže je to osobní.
- Ale neovlivňuje to mou schopnost… - Neovlivňuje…
Pět měsíců jsi byl na nemocenské.
- Neměl jsem mrtvici kvůli práci. - To je myslím sporné.
- Darlene… - Když se ti zase něco stane,
ohrozí to Emminu schopnost velet.
A víš, že mám pravdu,
protože posledně byla připravena opustit misi a vrátit se domů.
Po odborné stránce nemáš konkurenci
a budeš tuto misi nadále podporovat,
ale z pozice poradce.
V týmu nebudeš.
To je blbost.
Dám ti vědět ohledně vodního systému, až bude co.
Tohle by měl být poslední šroub.
Pozor na ten drátek.
Díky moc, Kwesi. Tohle mi vážně pomáhá.
Máš ruku pevnou jako Rám. Mohl bys být chirurg.
Ne, krvi zrovna moc nefandím.
Dobře, dovolte mi představit vám kus 173.
Vlastně je to kus číslo 171.
A kdo to počítá?
Dobře, doktore Kwesi,
- můžeš vyjmout mrtvé srdce. - Dobrá práce.
Kapitáne Árjo, podáš nám to druhé, prosím?
Je na cestě.
Děkuju. Tak jo…
Počkat.
Počkat…
Co se děje?
Když došlo k poruše DA,
v trubkách a pumpách zřejmě zůstaly nečistoty.
Takže…
to říkáš, že nestačí vyměnit jen to srdce?
Tepny taky.
Dobře.
Musíme vyměnit nebo opravit všechno, co utrpělo škodu. Úplně všechno.
Ale když začneme tahat díly ven ze zálohy,
jak ji zase smontujeme, když ta oprava nevyjde?
- Vyjde. - Ale co když ne?
Když ne, tak dám každou matici,
šroub a vrut zpátky na místo, jasný?
To jsou tisíce dílů.
Přesně tak.
Ne, prostě ne.
Myslím, že bychom měli znovu smontovat zálohu,
dokud to ještě jde, a fungovat s tou.
Nejsi inženýr.
- Ty nejsi v plné síle. - Víš ty co?
Prosím. Musíme zůstat v klidu.
Ty jsi byl s Mišou celou dobu. Co myslíš?
Jeho práce byla doposud příkladná.
Nic tak náročného zatím nedělal.
Zeptej se základny.
Neodepíšou dřív než za 30 minut
a budou chtít hodiny na testování scénářů.
- Na to nemáme čas. - To ne.
Věřím tvému instinktu.
V sázce je i tvůj život.
A svěřím ho tobě.
A já taky.
Já taky.
Jestli na to nemáš, musíš mi to říct.
Mám.
Přísahám.
Každých 15 minut chci hlášení.
Jestli to na tebe začne být moc, musím to okamžitě vědět.
Teď jsme ve tvých rukou.
Rakerovi úplně spadla čelist.
- Ještě neviděl, aby holka takhle začala. - Holka?
Nemyslel jsem tím, že holky neumí jezdit. Jen…
Šlo ti to úžasně.
Prosím tě. Byla jsem průměrná.
Ne, vážně. Jsi přirozenej talent.
Ale měla bys umýt to bláto, jestli to táta nemá zjistit.
Jasně, díky.
Nepotřebuju, aby mě zase přistihl.
Zase?
Jo, pamatuješ, jak jsi mě vzal na půlnoční?
Zní to povědomě.
Přistihl mě, jak se plížím domů.
- Fakt? - Neřekla jsem mu, že jsem šla s tebou.
Proč?
Co by udělal?
Ahoj, tady já.
A mýlíš se. Pořád mě můžeš slyšet říkat, že to bude dobrý.
A bude, Em. Bude to v pohodě.
Budu na tom nepřetržitě dělat, slibuju.
Freddie, co je?
Miša objevil zanesení trubek a pump.
- Takže použije díly ze zálohy? - Jo. Posílám detaily.
Je to horší než kdy dřív.
Tak jak jsme na tom?
Stejně, jako když ses ptala před pěti minutami.
Už je to 20 minut a začínáme být trochu nervózní.
Jak to tu vypadá?
Bude to vypadat mnohem líp, až mi přestanete funět za krk.
Dobře, možná bychom si měli dát pauzu.
Nepotřebuju pauzu.
Potřebuju jen klid na svou práci.
Mišo.
Co?
Odstup od toho panelu.
- Emmo, už jsem řekl… - Nic nevidíš.
- Cože? - Teď kolem tebe prolétl vrut.
To je katastrofa! Jsem vyčerpanej!
- Kolik prstů vidíš? - Cože?
Kolik prstů?
- Jdi k čertu. - Odpověz jí.
- To si děláš srandu. - Odpověz, Mišo.
Dva.
Ne, to nechápu,
test zraku zvládl naprosto dokonale.
Já…
jsem se ho naučil.
Když se mi začal zrak horšit,
zapamatoval jsem si tu tabulku.
Mišo!
- Proboha proč? - Protože jsem tohle čekal.
Věděl jsem, že mě nenecháš dělat mou práci.
Podívej, zvládnu to po hmatu.
Naučili mě, jak na to, oni…
Dával jsem všechno dohromady s páskou na očích.
Tuhle loď znám jako svoje boty.
A mám nejlepší ruce ve vesmíru, to přece víš.
- Mišo… - Ne, přestaň! Žádný „Mišo“!
Tohle je moje práce.
Hele…
promiňte.
Omlouvám se.
Neměl jsem lhát.
Zradil jsi nás.
Ale zvládnu to.
Vím, že ano.
Může to chvíli trvat, ale zvládnu to opravit.
Musíme to opravit. Prosím, věř mi.
Věřila jsem ti.
- Emmo… - Okamžitě přestaneš.
Opravu přebírám já.
Všichni se zapojí.
Veškerá energie půjde do znovusmontování a posílení zálohy.
Klidně použijte i součástky z primárního.
Ráme, přebíráš Mišovy práce.
Záloha nás na Mars nedostane.
Kvůli tobě teď může být záloha zničená.
- Kwesi, řekni jim to. - Co jako?
Řekni jim to. Viděls, co dokážu.
Říkals, že jsem jako skvělý chirurg, tak jim řekni,
ať mají víru jako ty. Šup.
O mé víře nevíš vůbec nic.
A náš velitel ti dal rozkaz.
Odstup.
To je táta.
Ahoj, tati.
Promiň, jsem skoro doma. Ty úkoly nám nějak trvaly.
Jo, dobře, já totiž taky dorazím pozdě.
Čekám tu na asistenční službu.
Všechno v pohodě?
Jo, jen jsem sjel do příkopu.
- Tati! - Ne, všechno je dobrý.
Je to malej příkop, neboj. Do hodiny snad doma.
- Kde jsi? - Na té zkratce na Merrick.
Jo, my tam zrovna míříme.
Počkat, kdo „my“?
Jsem… Jsem s kamarádem. Uvidíme se za chvilku.
Ne, Lex, fakt o nic nejde. Už jsou na cestě.
Tak počkáme s tebou.
Páni.
Tady začíná fakt pěkně lít.
Pamatuješ, jak rádi jsme jen leželi a poslouchali déšť?
Zavři oči a poslouchej.
Takhle by měl záložní systém vypadat, až skončí.
A sestavils pro ně postup?
Teoretickej.
Teď pár hodin rozebírali systém známý svou složitostí.
Teď bude jiný. Budou muset improvizovat a my jim poradíme jedině se zpožděním.
A nejspíš jsou dehydrovaní.
Jedou nonstop, ale pijí málo vody, potí se a spalují kalorie.
Začne bolest hlavy a problém se soustředit.
Kolik součástek musí předělat?
Zhruba 4 000.
Tati?
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě. Můžeš z kufru vytáhnout vozík?
Dobře.
- To je Isaac. - Promiňte, pane. Isaac Rodriguez.
Těší mě, Isaacu.
Taky mě těší, pane. Můžu nějak pomoct?
Můžeš mi přestat říkat „pane“. Stačí Matt.
A taky mě můžeš dostat ven.
Ano, pane. Matte.
Docela ti to jde.
Táta byl zdravotník. Něco o tom vím.
Můžeme? Raz, dva, tři.
Jestli ti dělá radost řád, tak tohle musí být zvláštní druh pekla.
Je toho moc. Nechci udělat chybu.
Neutahuj příliš, Ráme. Ať ten šroub nestrhneš.
Co dál?
- Kwesi, dál? - Promiň.
- Myslím, že máš… - Myslíš?
Ráme, dělám, co můžu.
Je to velmi složitá 3D vizualizace a já nejsem inženýr.
Kéž bychom nějakého znali.
Ty teď fakt raději mlč.
Poradím se se základnou a získám konečnou odpověď.
Ten postup má stovky různých kroků.
Jestli budeš volat u každého základnu,
zabere nám to týden.
Super! Budeme mrtví jen šest dní.
- A kdo za to může? - Emma.
Prosím?
Mělas mě to nechat dokončit, ale ne…
Kdybys mi nelhal, vůbec bychom v téhle situaci nebyli.
Fajn, tak to by stačilo!
Nevidíte, co se děje?
Tohle je zkouška.
Ne všechno je činem tvého boha, Kwesi.
Tak to asi nemyslel.
Ne, přesně tak to myslím.
Všichni máme strach a zlost.
Já byl s Mišou celý den.
Mám z vás nejvíc důvodů cítit se hloupě a podvedeně.
Ale věřím,
že Bůh chce, abychom přežili, a věřím tomu proto,
že nás pět svedl dohromady.
Máme všechno, co potřebujeme, abychom to zvládli.
Takže nejde o víru v Boha.
Ale o víru v sebe navzájem.
Mišo, tohle sám vážně nedokážu.
Takže…
Potřebuju, abys mě vedl.
Samozřejmě.
Já možná můžu pomoct s tím schématem.
Skládačky mi docela jdou.
Kde jsme teď?
Něco pro tebe mám.
Víš, co to je?
V naší zahradě taky jeden rostl.
Máma tomu říkala papája.
Tahle rostlina papáju připomíná.
Říká se jí…
tulipánový strom.
Pomůžeš mi ho pěstovat tady v zahradě?
Aby ti připomínal vaši starou zahradu,
kdykoli se podíváš z okna.
Já jsem do téhle země přišel jako mladý muž.
Ale moje srdce bylo jako tvoje.
Byl jsem smutný…
rozčilený
a vyděšený.
Když jsem potkal Miriam,
nevěděl jsem, že se zamilujeme.
Začali jsme jako přátelé.
Aspoň ona se snažila být přítelkyně.
Já o to neměl zájem.
Pracovali jsme spolu pro Světový fond pomoci.
Bylo mi hrozně líto,
že jsme nemohli pomoct všem lidem.
Miriam vyprávěla příběhy ze Starého zákona.
O lidech, kteří měli hromady trápení,
o otrocích, kteří chtěli pryč z pouště.
Neměli žádné jídlo…
ani vodu.
Ale Bůh jim v tom všem přišel na pomoc a zachránil je.
Dřív mi Bůh byl pro smích.
Byl jsem úplně jako ty.
Nevěřil jsem, že existuje Bůh, který dokáže dělat zázraky.
Ale pak…
se můj život…
začal zlepšovat.
Bolest v mém srdci také začala mizet.
Začal jsem myslet na ty otroky v poušti.
Napadlo mě…
že to jejich vůle…
jejich víra v sebe navzájem
umožnila v poušti Boha.
Možná…
Boha vytváříme my.
Bůh nevytváří nás.
Kwesi. Já a Miriam…
my tě nežádáme, abys věřil v to, v co věříme my.
A ani nežádáme…
abys nás bral jako matku a otce.
Říkáme ti ty důležité věci,
aby ses jimi mohl řídit a přijmout je…
když sám budeš chtít.
Jak dlouho jste kámoši?
Jen pár měsíců.
- V jakém jsi ročníku? - Ve třeťáku.
Tak to je ti kolik?
- Sedmnáct? - Ano.
- Ty motorky jsou tvoje? - Jo, jezdím už pár let.
Vašim to nevadí?
Tati, jsi jako španělskej inkvizitor.
Ne, to je dobrý.
Mámu to nejdřív děsilo, ale pak mě viděla jezdit.
Věděla, že si musím nějak vybít vztek. Tohle se zdálo dobrý.
Proč sis měl vybíjet vztek?
Jak jsem říkal, můj táta byl zdravotník v armádě.
A Humvee, ve kterým jel, najelo na minu.
Prý byl na místě mrtvej.
To mě mrzí.
Zřejmě to byl obdivuhodnej chlap.
To byl.
Rád jsem tě poznal, Isaacu.
A ještě jednou díky za svezení.
Hned přijdu.
Takže jsi o mně tátovi neřekla vůbec?
Promiň.
Asi jsem prostě nechtěla, aby vyšiloval
a říkal, že jsem na tebe moc mladá.
Nebo co že to mají tátové vůbec říkat.
Navíc s ním o takových věcech ani nemluvím.
Třeba když mi bylo 12 a poprvé jsem se zabouchla do celebrity,
řekla jsem to mámě.
Do koho to bylo?
Ani náhodou. To ti neřeknu.
Dělám si srandu.
Musí ti fakt chybět.
Jo.
Ale aspoň pořád žije.
I když jí nemůžu všechno říct.
Neumím si představit, co zažíváš.
V duchu s ním mluvím pořád.
O tobě ví všechno.
Na pohled je v pořádku.
Tak jo.
To teprve zjistíme.
Dobře.
Sakra! Vypni to.
Ne, počkej. Nech to běžet.
Proč zastavil?
Nevím.
Tohle je polovina vody, co má záloha dodávat.
Jo, dostáváme polovinu, protože záloha funguje jen napůl.
Poškodili jsme ji při té montáži?
To nevím. Je to problémový systém.
Právě proto jsem chtěl…
Opravit primární.
- Jo. - Ale ten byl nenávratně poškozen.
Bylo správné použít aspoň ty díly.
Ne všechno, co je poškozené, je k ničemu, Ráme.
Jestli záloha funguje jen napůl,
budeme mít dost vody na cestu na Mars?
Nejspíš ano, ale musíme…
snížit naši spotřebu.
Na tohle jsme se připravovali. Přejdeme na nouzové příděly.
Je mi líto.
Zahrada spotřebovává poměrně dost vody.
Chápu, veliteli.
Tenhle strom nebyl stvořený pro tohle počasí.
Použijeme hnojivo
s dusíkem.
Přidáme taky fosfor a draslík.
Ale i tak možná neporoste.
Možná ten strom nepřežije.
Mohla by ho požehnat?
Ptá se, jestli ten strom nepožehnáš.
Samozřejmě.
Raduj se ze své země.
Dopřej jí ze své dobrotivosti hojnost.
Posiluj ruce těch, kdo usilovně pracují
na tvé svaté půdě, a změň její pusté oblasti v úrodné.
A změň její pusté oblasti v úrodné.
Přesně tak.
Ať jsou ti plody jejich práce milé. Amen.
Amen.
Co to je?
Něco s Atlasem?
Je to…
Je to skládačka, na které pracuju.
Isaac je moc sympatickej kluk.
Jsem ráda, že si to myslíš.
To s ním jsi byla na Štědrý večer?
Vzal mě za svou rodinou na půlnoční mši.
Promiň, že jsem ti to neřekla.
Chci, aby ses nebála se mnou o těchto věcech mluvit.
Dobře.
Isaac si toho hodně zažil a…
ty teď taky.
Jen…
Jen nechci, abys něco uspěchala.
Tati, to neudělám. Neboj se.
A slib mi, že na motorku nesedneš.
Dobře?
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Promiň, že ruším.
Ne, klidně pojď dál.
Nechci ti to tu narušovat.
Tohle místo se pro mě stalo útočištěm.
Nemusíš se omlouvat.
Jak dlouho potrvá, než…
No, jsou od přírody odolné,
ale trochu vody k přežití potřebují.
Dej tomu týden a začnou vadnout.
- Omlouvám se. - Ne, veliteli.
Udělala jsi správnou věc. Musíme něco obětovat.
Já nedokážu udržet rostliny naživu ani doma.
Máš opravdový dar.
Ne.
Když jsem byl kluk, díky zahradničení jsme se já a otec spolu dokázali sžívat.
Jak víš, mí praví rodiče zemřeli v Ghaně,
ale když mě po adopci přivezli do Anglie, měl jsem problém si zvyknout.
On dokázal, abych se cítil jako doma.
Můžu se přidat?
Samozřejmě.
Snažím se tu strávit co nejvíc času.
Ahoj.
Taky bych si k nim rád přivoněl,
pokud to nevadí.
- No nic, půjdu k sobě. - Nevadí to.
Pojď dál.
Děkuju.
Je to hrozná ironie, že?
Jsme doslova obklopeni vodou.
Voda ve stěnách lodi by nás udržela naživu celé týdny.
Jo. Kéž bychom k ní měli přístup.
I kdybychom mohli, stejně ji potřebujeme jako ochranu před radiací.
Ale v tom je ta ironie.
Jsme jako námořníci, kteří umírají žízní uprostřed oceánu.
Až na to, že my neumřeme.
„…Pán milosrdenství ho navždy bude chránit
štítem svých křídel
a jeho duši převáže lanem života.
Jeho dědictví je věčné.“
Čti dál.
„A bude klidně spát na místě svého odpočinku.
Modleme se…“
- Amen. - Amen.
ZDE LEŽÍ MILOVANÝ SISI
Voláš pozdě, Darlene. Všechno v pořádku?
Takže se jí nepodařilo…
Dobře.
Když říkáš, že záloha je poškozená, o jak velkém omezení fun…
Fajn, poslouchej.
Je mi fuk, v jaké funkci nebo kanceláři,
ale na tomhle dělat budu. Uvidíme se ráno.
ODESÍLATEL: MATT PŘEDMĚT: BUDE TO DOBRÝ
Ahoj, tady já.
A mýlíš se.
Pořád mě můžeš slyšet říkat, že to bude dobrý.
A bude. Bude to v pohodě.
Budu na tom nepřetržitě dělat, slibuju.
Tady fakt pěkně lije.
Pamatuješ, jak rádi jsme jen leželi a poslouchali déšť?
Jen si to poslechni.
Zavři oči.
Překlad titulků: Růžena Svobodová