Jag går med.
Och höjer.
Jag synar. Och två kort, tack.
Du avslöjar dig.
Det är omöjligt, sir.
Nu och då vidgar du vänster pupill,
demonstrativt, kan tilläggas,
i ett försök att lura mig att tro att du har bra kort.
Men det har du inte.
När dina ögon är neutrala vet jag att du bluffar.
Nu när du har sagt det där, kapten,
vet jag inte vilken bluff jag ska använda.
Femtio.
Femtio? Det är allt jag har.
Det ser jag, kapten.
Synar du eller lägger du dig?
Låt oss bete oss som civiliserade människor.
- Mjölk? - Nej, tack, sir.
- Socker? - Nej, tack, sir.
Varför förhalar du, kapten?
Jag vill inte att spelet ska ta slut.
Jag synar.
Märkligt.
Jag visste inte att vi hade kurs på Mars.
Det här stämmer inte.
Nummer Ett.
Ingen fara, vovven min.
Ingen fara.
CHÂTEAU PICARD, FRANKRIKE
Ingen fara.
STOR-BOSTON
Jag älskar hur de gör det där.
Vad är det vi firar?
Gissa.
Använd dina berömda xaheanska instinkter.
Okej.
Du har en hemlighet.
En lycklig hemlighet.
- Det är inte sant. - Jag kom in på Daystrom.
Dahj, du är fantastisk.
Tack.
Robotik eller...
Jag är docent i artificiell intelligens
och kvantmedvetenhet.
Det är rätt coolt.
Jag kanske till och med kan sitta med dig i cafeterian.
Kanske, jag vet inte.
Jaså?
- Mer vin? - Nåt bättre. Överraska mig.
Klokt.
Dahj, dina replikatormenyer är tragiska.
Vanilj...
Och vanilj. Självklart.
Nej!
Hon är inte aktiverad än.
Tala engelska.
Var är resten av er? Varifrån kommer du?
Jag vet...
Varifrån kommer du?
Från Seattle.
Vi kan ta det sen. Knocka henne.
Nej!
Hon aktiveras!
Du tror att du får ta med det där in i huset,
men det kommer inte på fråga.
Låtsas inte att du inte förstår franska.
Vi har övat.
Nummer Ett, vad har du?
"Vem" har han, menar du.
Vår lilla lönnmördare.
Även lönnmördare behöver bada ibland.
Laris hörde er prata i sömnen inatt.
Sa jag nåt intressant?
Nej, ni pratade smörja.
Men ni sover dåligt.
Mardrömmar?
Drömmarna är härliga.
Det är uppvaknandet som jag börjar tycka illa om.
Ingen melankoli nu.
Det är en stor dag idag.
Gå och hämta er frukost.
Du vet...
Jag börjar ångra att jag lät mig
övertalas till att göra det här.
Oroligheterna fortsätter i Alpha- och Betakvadranterna
till minne av förstörelsen av...
Han tar inte emot frukost av mig.
"Gamla hundar..."
Vilken av dem?
Te, Earl Grey. Koffeinfritt.
Så, är vi redo?
Ska du också göra en intervju, Zhaban?
Ibland talar du med mig som om jag var en välvillig gubbstrutt.
"Gubbstrutt"?
Nånstans mellan "kuf" och "stofil", tror jag.
BESÖKSLARM
Den första har just anlänt.
Gå och klä er, Ers höghet. Glöm inte att tvätta händerna.
Efter tio år måste jag ännu påminna er.
- Ja. Så där. - Du gillar den där.
Mycket stilfullt, sir.
Titta på den här knuten. Löjligt.
Kanske. Men jag vill behålla jobbet.
Jag vet att ni är nervös.
Jag är inte nervös.
Det förgångna är förgånget.
Mycket bättre.
Okej.
Ja.
À la guillotine, alors.
Vilken såpa.
- Gick du igenom villkoren med dem? - Tre gånger, sir.
Hon lovade att inte fråga om varför ni lämnade Stjärnflottan.
Efter alla dessa år
är jag ibland rädd att ni har glömt vad ni gjorde...
...och vem ni är.
- Laris, jag... - Vi har inte glömt.
Gå nu.
Och, sir...
...var den kapten de minns.
Som kapten för Stjärnflottans flaggskepp Enterprise...
FNN GALAXENS NYHETER
...hyllades han som en av galaxens mest orädda utforskare,
en skicklig diplomat, militärstrateg, humanitetsförkämpe
och författare till många prisade historiska analyser.
Vi ska prata med honom på årsdagen av den romulanska supernovan
och diskutera hans roll i de tragiska händelserna.
Det är min stora ära att presentera amiral Jean-Luc Picard.
Pensionerad.
Ni har aldrig låtit er intervjuas förr,
så tack för att ni bjuder in galaxen i ert arbetsrum.
Trängseln är inte påfallande.
Idag är en högtidlig dag.
Det är en dag för minnen.
Att höja medvetenheten om supernovans kvardröjande följder
är ett arbete jag känner mycket starkt för.
Låt oss prata om det.
När ni fick veta att den romulanska solen skulle explodera
och vilka hemska konsekvenser det skulle innebära,
vad kände ni då?
Inga ord kan beskriva de olycksdigra följderna av den förändringen.
Vilket är ett av skälen...
Ni kan inte berätta hur ni kände,
men er första åtgärd var att kräva en stor omlokalisering av romulaner?
Romulanerna bad om vår hjälp.
Jag ansåg att det var vår skyldighet att bistå dem.
Många kritiserade att våra resurser användes till
att hjälpa Federationens äldsta fiende.
Lyckligtvis valde Federationen att stödja räddningsaktionen.
Ja.
Till en början.
Jag är känd för min övertalningsförmåga.
Men Federationen insåg att miljoner liv stod på spel.
- Romulanska liv. - Nej. Liv.
Ni lämnade Enterprise för att ta befäl över räddningsarmadan.
Tiotusen färjor med warp-kapacitet.
Ett uppdrag att omlokalisera 900 miljoner romulanska medborgare
till världar bortom supernovans verkningar.
En logistisk bedrift mer ambitiös än pyramiderna.
Pyramiderna var en symbol för kolossal fåfänga.
Om ni söker efter en historisk analogi...
Dunkerque.
Ja.
Och så hände det otänkbara.
Kan ni berätta om det?
Amiral?
Jag trodde att vi skulle prata om supernovan.
Rebelliska maskiner med medvetande stängde av planetens försvarssköldar
och hackade Mars eget försvarsnätverk...
- Ja. - ...utplånade räddningsarmadan
och förgjorde helt Utopia Planitias skeppsvarv.
Explosionerna antände stratosfärens brännbara ångor.
Mars brinner än idag.
Nittiotvåtusen etthundrafyrtiotre liv gick till spillo,
och medvetna maskiner förbjöds.
Ja.
Vi vet fortfarande inte varför de gjorde uppror
och gjorde det de gjorde den dagen.
Men jag anser att förbudet mot syntetiska livsformer var ett misstag.
Vice befälhavare Data,
officer ombord på Enterprise, var syntetisk.
Miste ni aldrig förtroendet för honom?
Nej.
Vad var det ni miste förtroende för, amiral?
Ni har aldrig talat om varför ni lämnade Stjärnflottan.
Var det inte så att ni avgick i protest?
Berätta.
Varför lämnade ni Stjärnflottan?
Den var inte längre Stjärnflottan.
- Ursäkta? - Den var inte längre Stjärnflottan!
Vi drog oss tillbaka.
Galaxen sörjde och begravde sina döda,
och Stjärnflottan hade svikit sin plikt.
Beslutet att avbryta räddningsaktionen
och överge de där människorna vi hade svurit att rädda
var inte bara vanhedrande.
Det var rent kriminellt!
Och jag tänkte inte stå bredvid som passiv åskådare.
Och du, min kära, har ingen aning om vad Dunkerque är, eller hur?
Historia är dig främmande. Krig också.
Du viftar bara med handen och...
...det försvinner.
Det var inte så lätt för dem som dog.
Eller för dem som blev kvar.
Intervjun är över.
"Det finns inget rikare arv än uppriktighet."
Vem sa det, Nummer Ett?
Vad vill du?
Jag såg din intervju.
Känner du igen mig?
Vad?
Känner du igen mig?
Nej.
Se på mig.
Du är osäker.
Hur vet jag det?
Vem är du?
Jag var med min pojkvän.
Vi var i min lägenhet.
De satte en säck över mitt huvud. Jag såg ingenting.
- Vilka är "de"? - Jag vet inte, men min pojkvän...
De mördade honom.
Sen dödade jag dem.
Allihop.
Vad?
Något inom mig visste precis vad jag skulle göra,
hur jag skulle röra mig och strida och...
...på något sätt...
...var det som när blixten söker marken.
Sen tog jag av mig säcken,
och det var fullt av blod.
Så jag flydde.
Jag visste inte vart jag skulle ta vägen.
Lugna ner dig.
Försök lugna ner dig.
Men i mitt huvud såg jag dig.
Jag såg ditt ansikte hela tiden.
Mig?
Ja.
Jag kom hit för att samma blixt som räddade mig förde mig hit.
Varför?
För att allt inom mig säger att jag är trygg hos dig.
Sådär ja. I skick som ny.
Tack.
Varsågod.
Earl Grey.
Det gör alltid susen.
Vi väntar i köket.
Vilket ovanligt halsband.
Får jag se?
Tack.
Min far gav mig det.
Praktfullt.
Har du någonsin...
Någonsin vadå?
Känt dig främmande för dig själv?
Många, många gånger.
Tack.
Får jag fråga vad du heter?
- Dahj. - Dahj.
Jag heter Jean-Luc.
Jag vet.
Inte på grund av intervjun eller för att du är en sån stor man.
Jag känner dig.
Tja, jag har hållit föredrag...
Nej, längre tillbaka.
Djupare. Mycket djupare.
Du kan ha rätt.
Vet du hur?
Nej.
Tror du att jag är galen?
Nej.
Tror du mig?
Jag tror att du tror att du ska vara här.
Och om du vore farlig
hade Nummer Ett låtit mig veta det.
Laris.
Vill du visa vår gäst till ett rum?
Hon behöver bestämt en god natts sömn.
Kom, kära du, så ska vi hjälpa dig.
Tack.
Vill ni avsluta den, kapten?
Det kan jag inte.
Det stämmer inte, sir.
Nej.
Ursäkta, sir.
Den unga kvinnan har gått.
Vart?
Jag gick upp kl 05:00. Hennes dörr var öppen.
Hunden var i hennes säng, men hon var borta.
Jag har kollat. Hon finns ingenstans i närheten.
Jag har ett ärende att göra.
Kontakta mig genast om hon återvänder.
STJÄRNFLOTTANS ARKIV
Allt i kvantarkivet är låst i stas.
- Eller hur? - Ja.
Och bara jag har tillgång dit, eller hur?
Såvida ni inte vill att vi säljer biljetter.
- Är det humor? - Vi prövar nåt nytt.
Gör inte det.
Mitt program erbjuder avskildhet bortom den här punkten.
Om ni behöver mig igen, säg bara: "Index."
KAPTEN PICARDS DAG
STJÄRNFLOTTANS MUSEUM KVANTARKIVET
SÖKER
Index.
Identifiera den här målningen.
Post 227.67.
Jean-Luc Picards arkiv.
Amiral, pensionerad.
En oljemålning utförd av örlogskapten Data omkring 2369.
En av två.
Han gav er den som present på Enterprise.
Den andra hänger visst på väggen i ert arbetsrum.
Och ingen annan har varit här?
Inte ens för underhåll?
Kolla listorna.
Ingen, amiral.
Målningen hade en titel.
Hämtar data.
Målningen har titeln Dotter.
- Hej, vännen. - Mamma, någon försökte döda mig.
Vad? Vem då?
Jag sprang. De är nog efter mig än.
Jag vet inte vad som händer.
Du måste hitta ett säkert ställe.
Jag försökte, men jag kunde inte stanna där.
Jag kan inte utsätta andra för fara.
Jag vill inte att nån annan blir skadad.
Jag är så rädd, mamma.
Vännen, det här är viktigt.
Du måste återvända till Picard.
Nej, det är för farligt för honom.
Vänta.
Jag talade inte om att jag gick till Picard.
Visst gjorde du det. Hur skulle jag annars veta?
Jag har inte pratat med dig sedan det hände.
- Vad pågår? -Snälla du.
Hitta Picard.
Han kan hjälpa dig. Han kommer att hjälpa dig.
Bara blunda och fokusera.
Tänk klart, Dahj.
Hitta Picard igen.
Gå.
ÖVERFÖRING AVSLUTAD
ÅTKOMST BEVILJAD
SÖKER
HITTAD SAN FRANCISCO, KALIFORNIEN
Dahj?
Hur visste du att jag var här?
Jag blev så orolig när du försvann.
Jag var rädd att de skulle komma, att du skulle vara i fara.
Jag lyckades spåra dig hit. Jag kan saker nu.
Jag kan höra samtal ett kvarter bort.
Kom. Vi går härifrån.
Jag gjorde lite efterforskning.
Jag kanske lider av schizofreni, eller en huvudskada.
- Ljudhallucinationerna... - Du lider inte av schizofreni.
- Då är jag ett missfoster. - Inte alls!
Du kanske är någon alldeles särskild.
Jag hade en kär vän.
Örlogskapten Data. Han var en android.
- Som de som anföll Mars? - Nej. Inte alls.
Ordet "android" framkallar en massa bilder hos folk.
Glöm dem.
Örlogskapten Data var en högt dekorerad officer i Stjärnflottan,
och...
...han offrade sitt liv för mig...
...under vårt sista uppdrag tillsammans.
Det var över 20 år sedan nu.
Men han var också en konstnär, en målare.
Varför berättar du det här?
För att, Dahj,
han målade dig, precis som du är här och nu,
men han gjorde det för 30 år sen.
Det är omöjligt.
Han kallade tavlan...
...Dotter.
Okej.
Din vän målade någon, men...
Du sa att det var som när blixten söker marken i din lägenhet.
Du visste vad du skulle göra fast du aldrig hade gjort det förr.
- Adrenalin. - Och du visste att de jagade dig.
Och det du hörde, och att du spårade upp mig.
- Hur lyckades du med det? - Jag bara...
Att spåra mig kräver säkerhetsbehörighet som du inte har.
Jag tror att attacken mot dig fungerade som en väckarklocka,
en positronisk ringsignal.
Nej.
Nej. Jag är född i Seattle.
Min pappa var xenobotaniker.
Vårt hus var fullt av orkidéer.
Han korsade två genus och uppkallade avkomman efter mig.
Orchidaceae Dahj oncidium.
Gul och skär.
Det är ett vackert minne.
Och det är ditt.
Ingen kan röra det eller ta bort det.
Men...
...du måste blicka inom dig
djupt och uppriktigt.
Har du övervägt möjligheten att...
Jag är en själlös mordmaskin?
Att du är något som är skapat med kärlek och vilja,
som Dahj oncidium?
Du menar att jag inte är verklig.
Det menar jag inte.
Om du är den jag tror att du är...
...är du kär för mig på sätt du inte kan förstå.
Jag kommer aldrig att lämna dig.
Vi åker tillsammans till Daystrom-institutet i Okinawa.
Jag blev just antagen som docent på Daystrom.
Blev du?
Det är ju lysande!
Det betyder inget längre.
Om jag har rätt
betyder det att du är dotter till en man som var full av mening
och av mod.
Var lik honom.
De har hittat oss. Fort iväg.
Vänta. Vi behöver hjälp.
De är snart här.
Dahj, stanna. Vänta.
Nej. Vi hinner inte.
Ligg ner.
Nej!
Vill ni avsluta den, kapten?
Jag kommer aldrig att lämna dig.
Varför lämnade ni Stjärnflottan?
Målningen har titeln Dotter.
Han är vaken.
Jag mår bra, pojke.
Eller hur?
Ni fick en hård smäll i huvudet. Annars är ni er lik.
Ni skrämde oss riktigt.
Vad hände, amiral?
Dahj.
Hon är död.
Hur är det möjligt?
Polisen nämnde henne inte.
Ni var ensam när de hittade er på taket, sa de.
Det fanns ingen annan på övervakningskameran än ni,
och ni sprang.
Hon kan ha en kamouflagemekanism. Därför såg vi henne inte.
Ja. Den kanske aktiverades automatiskt...
...när hon var i fara.
- Sir? - Hon var syntetisk.
Lönnmördarna var romulaner.
Hon kom hit för att söka skydd.
Som du och Zhaban.
Som jag.
Hon förtjänade bättre från mig.
Jag är skyldig henne att ta reda på vem som dödade henne och varför.
Ni begär för mycket av er själv.
Sitta här år ut och år in...
...och ömka min sårade värdighet...
...skriva böcker om historia som folk helst vill glömma...
Jag begärde aldrig något av mig själv.
- Nej, amiral. - Jag har inte levat.
Jag har väntat på att dö.
DAYSTROM-INSTITUTET, OKINAWA
Amiral Picard.
Vilken ära.
Doktor Jurati, tack för att ni ger mig er tid.
Säg Agnes. Hur kan jag hjälpa er?
Ni kan säga om det är möjligt att göra en tänkande android av kött och blod.
Nej. Hur kan jag...
- Var det därför ni kom hit? - Ja.
Även före förbudet som var...
Nåja, androider av kött och blod verkade fullt möjligt.
Men en tänkande, inte på tusen år.
Därför är det märkligt att jag nyligen drack te med en sådan.
Det var storslam...
...tänkande maskiner som verkar mänskliga rakt igenom.
Det känns så länge sedan nu.
IDENTITET BEKRÄFTAD
Välkommen till återstoden av Federationens avdelning för avancerad syntesforskning.
Det är rena spökstaden.
På flera sätt än ett.
Androiderna som förgjorde Mars kom från det här labbet.
Nu får vi bara arbeta teoretiskt...
...studera, publicera, köra simuleringar.
Men ni får inte tillverka något.
Det stämmer.
Det här är allt som någonsin varit viktigt för oss,
för mig.
Ingen gör längre synteser av något slag.
Det bryter mot galaktiska fördrag.
Men är det inte möjligt att skapa en syntes som ser mänsklig ut?
- Det korta svaret är nej. - Ge mig det långa svaret.
Det är fortfarande nej.
Snälla, för min skull.
Det är B-4, eller hur?
Den är så lik Data.
Han är en sämre kopia.
Data försökte ladda ner innehållet i sitt neuralnät i B-4 just innan han dog.
Nästan alltihop gick förlorat.
Egentligen var inte B-4 alls särskilt lik Data.
Det har ingen syntes varit.
- Nej. - Och det är problemet.
Ingen har lyckats återutveckla vetenskapen som användes för att skapa Data.
Sedan kom Bruce.
Maddox.
Han värvade mig från Stjärnflottan.
Trots Datas död
kom vi så nära.
Sedan stoppades försöket, och det knäckte honom.
Var finns han nu?
Han försvann efter förbudet.
Jag har försökt hitta honom, men...
Du sa: "Trots Datas död",
vilket betyder att varje ny syntes måste skapas från Data.
De avancerade, ja.
Om man hade Datas neuralnätverk,
vore det relativt enkelt att skapa en värdkropp av kött och blod.
Men hans neuroner dog med honom.
Nu kommer vi fram till det där "nejet" jag lovade er.
Betyder det här något för dig?
Var fick ni tag i de där?
Av min tedrickande vän,
den du sa inte kan finnas.
Jag önskar verkligen att ni hade kommit hit på min lediga dag.
Det är en symbol för fraktal neuronisk kloning.
Ursäkta?
En radikal, härlig idé som Maddox hade.
Hans teori var att Datas hela kod, även hans minnen,
kan rekonstrueras från ett enda positroniskt neuron.
Om det finns en syntes där ute som är fullkomlig, som du säger...
Så är Data, eller någon del av honom,
en essens av honom...
- Essens, ja. - ...vid liv.
Det går inte att veta utan att undersöka...
Dahj.
Flickan.
Datas dotter.
Han önskade sig alltid en dotter.
Jag tror att Maddox modellerade henne efter en gammal målning av Data.
Kvinnlig. Ja. Jag antar att man kan skapa dem så.
Ursäkta. Dem?
De skapas i par.
Tvillingar?
Tvillingar.
Så det finns en till.
ROMULANSK ÅTERVINNINGSPLATS
Doktor Asha.
Ursäkta att jag stör. Jag heter Narek. Jag är ny här.
Soji.
Vilket vackert namn.
Jag har läst om ditt arbete. Det är fascinerande.
Jag har så många frågor.
Och du tänker visst ställa dem.
Så vackert.
Ditt halsband.
Min far gjorde det.
Ett åt mig och ett åt min syster.
Jag är tvilling.
Jag hade en bror.
Ingen tvilling, men vi stod varandra väldigt nära.
Vi...
Vi miste honom i fjol.
Mycket oväntat.
Var glad att du har henne.
Förlåt. Du ägnar dagarna åt att fixa till trasiga människor.
Det sista du vill när du är färdig med jobbet
är väl att höra ännu en sorglig historia.
Säg inte det.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson