Jeg går med.
Og hæver.
Jeg går med. To, tak.
Du afslører dig selv.
Det er umuligt.
Af og til udvider din venstre pupil sig.
Nærmest demonstrativt.
Som et forsøg på at narre mig til at tro, at du afslører dig selv.
Men din reelle afsløring er, at du ikke kan afsløres.
Når dine øjne er helt neutrale, ved jeg, at du bluffer.
Nu, hvor De har fortalt mig det, hr. kaptajn,
er jeg i vildrede om, hvilken type bluff jeg skal bruge.
Halvtreds.
Halvtreds? Det er alt, hvad jeg har.
Det kan jeg se, hr. kaptajn.
Vil De gå med eller trække Dem?
Skal vi ikke opføre os civiliseret?
- Mælk? - Nej tak.
- Sukker? - Nej tak.
Hvorfor trækker De tiden ud, hr. kaptajn?
Jeg vil ikke have, at spillet slutter.
Jeg satser alt.
Mærkværdigt.
Jeg vidste ikke, at vi var på vej mod Mars.
Det er helt forkert.
Nummer et.
Det er helt i orden, min ven.
Det er helt i orden.
CHÂTEAU PICARD, FRANKRIG
Det er helt i orden.
STORBOSTON
Jeg er vild med, hvordan de gør det.
Hvad fejrer vi?
Gæt.
Brug dine berømte xaheanske instinkter.
Okay.
Du har en hemmelighed.
En god hemmelighed.
- Det er løgn. - Jeg kom ind på Daystrom.
Dahj, du er fantastisk.
Tak.
Robotteknologi eller...
Jeg er blevet stipendiat i kunstig intelligens
og kvantebevidsthed.
Det er da sejt.
Måske må jeg endda sidde sammen med dig i kantinen.
Måske. Jeg er ikke sikker.
Ja?
- Mere vin? - Noget bedre. Overrask mig.
Fornuftigt.
Dahj, dine replikatormenuer er håbløse.
Vanilje...
Og vanilje. Selvfølgelig.
Nej!
Hun er ikke blevet aktiveret.
Tal engelsk.
Hvor er resten af dig? Hvor kommer du fra?
Jeg ved ikke...
Hvor kommer du fra?
Jeg kommer fra Seattle.
Vi kan få det senere. Slå hende ud.
Nej!
Hun bliver aktiveret!
Du tror, du må tage den med ind i huset,
men det er udelukket.
Lad nu ikke, som om du ikke kan forstå fransk.
Vi har øvet det.
Nummer Et, hvad har du?
Du mener, "hvem" har han.
Vores lille snigmorder.
Selv snigmordere skal have et bad af og til.
Laris hørte Dem tale i søvne i nat.
Sagde jeg noget interessant?
Nej, De vrøvlede.
Men De sover ikke.
Mareridt?
Drømmene er dejlige.
Det er det at vågne igen, jeg er begyndt at hade.
Nu ingen melankoli.
Det er en stor dag.
Spis nu Deres morgenmad.
Ved du hvad...
Jeg fortryder så småt, at jeg tillod mig selv
at blive overtalt til det her.
Urolighederne fortsætter i Alpha- og Beta-kvadranten
under markeringen af ødelæggelsen af...
Jeg må ikke give ham morgenmad.
Gamle hunde.
Hvilken af dem?
Te, Earl Grey. Koffeinfri.
Er vi alle sammen klar?
Skal du også interviewes, Zhaban?
Nogle gange taler du til mig, som om jeg var en venlig, gammel knark.
"Knark"?
Et sted mellem "særling" og "gamling".
GÆSTEALARM
Den første er lige ankommet.
Klæd Dem på, Deres Højhed. Og husk at vaske hænder.
Efter ti år skal De stadig mindes om det.
- Ja, det er den. - Den kan du godt lide.
Meget fornemt.
Se lige den knude. Den er jo latterlig.
Muligvis. Men jeg vil gerne beholde mit job.
Jeg ved godt, at De er nervøs.
Jeg er ikke nervøs.
Sket er sket.
Det var meget bedre.
Okay.
Ja.
Så går jeg til guillotinen.
Sikke et drama.
- Gennemgik I betingelserne? - Tre gange.
Hun lovede, at hun ikke vil spørge til Deres afsked fra Stjerneflåden.
Efter al den tid
spekulerer jeg på, om De har glemt, hvad De gjorde...
...og hvem De er.
- Laris, jeg... - Det har vi ikke.
Gå nu.
Og...
...vær den kaptajn, de husker.
Som kaptajn for Stjerneflådens flagskib Enterprise...
FNN NYHEDER FRA GALAKSEN
...blev han hyldet som en af galaksens mest dristige opdagelsesrejsende,
dygtig diplomat, militærstrateg, humanist
og forfatter til en lang række anerkendte historiske analytiske værker.
Vi taler med ham i anledningen af årsdagen for Romula-supernovaen
for at diskutere hans rolle i de tragiske begivenheder.
Det tilfalder mig den sjældne ære at præsentere admiral Jean-Luc Picard.
Pensioneret.
De har aldrig sagt ja til et interview før,
så tak, fordi De inviterer hele galaksen indenfor.
Her er ikke så proppet som ventet.
Det er en højtidelig dag.
Det er en dag med mange minder.
At sætte fokus på supernovaens fortsatte virkning
er et arbejde, jeg brænder stærkt for.
Lad os se nærmere på det.
Da De fandt ud af, at Romula-solen ville eksplodere,
og hvilke skrækkelige konsekvenser det medførte,
hvad følte De så?
Ord kan ikke beskrive det katastrofale omfang af den forandring.
Det er en af årsagerne til...
De kan ikke beskrive Deres følelser,
men De gav først ordre til en omfattende evakuering af romulanerne?
Romulanerne bad om vores hjælp.
Jeg mente, at det var vores pligt at hjælpe.
Mange mente, at vores ressourcer kunne bruges bedre
end på at hjælpe Føderationens ældste fjende.
Heldigvis valgte Føderationen at støtte redningsaktionen.
Ja.
I første omgang.
Jeg er kendt for at være overbevisende.
Men Føderationen forstod godt, at der var millioner af liv på spil.
- Romulanske liv. - Nej. Liv.
De forlod Enterprise for at tage kommandoen over redningsflåden.
Titusind warpduelige rumfærger.
En mission, der skulle evakuere 900 millioner romulanske borgere
til planeter uden for supernovaens rækkevidde.
En logistisk større bedrift end pyramiderne.
Pyramiderne var et symbol på en kolossal forfængelighed.
Hvis man vil finde en historisk analogi...
Dunkerque.
Ja.
Og så skete det ubegribelige.
Vil De fortælle om det?
Hr. admiral?
Jeg troede, vi skulle tale om supernovaen.
En gruppe oprørske synteter saboterede planetens forsvarsskjold,
hackede Mars' eget forsvarsværk...
- Ja. - ...hvilket udraderede redningsflåden
og udslettede værftet i Utopia Planitia.
Eksplosionerne antændte de brændbare dampe i stratosfæren.
Den dag i dag brænder Mars.
Tabstallet var 92.143.
Det førte til et forbud mod synteter.
Ja.
Vi ved stadig ikke, hvorfor synteterne gjorde oprør
og handlede sådan den dag.
Men jeg mener, at beslutningen om at forbyde syntetiske livsformer var en fejl.
Kommandørløjtnant Data,
som var kontrolofficer på Enterprise, var syntetisk.
Mistede De tilliden til ham?
Aldrig.
Hvad var det, De mistede tilliden til, hr. admiral?
De har aldrig talt om deres afsked med Stjerneflåden.
Er det ikke rigtigt, at De faktisk trak Dem tilbage i protest?
Sig frem, hr. admiral.
Hvorfor trak De Dem fra Stjerneflåden?
Fordi det ikke længere var Stjerneflåden.
- Hvabehar? - Fordi det ikke længere var Stjerneflåden!
Vi trak os tilbage.
Galaksen sørgede og begravede de døde,
og Stjerneflåden havde svigtet sin opgave.
Beslutningen om at opgive evakueringen
og svigte de folk, vi havde svoret at redde,
var ikke bare æreløs.
Den var decideret forbryderisk!
Jeg var ikke klar til bare at se til som passiv tilskuer.
Og du, min ven, du aner ikke, hvad Dunkerque er, vel?
Du kender ikke historien. Du kender ikke til krig.
Du vifter bare med hånden,
og så går det hele væk.
Så let er det ikke for dem, der døde.
Og det var ikke så let for dem, der blev efterladt.
Vi er færdige her.
"Intet eftermæle er stærkere end ærlighed."
Hvem sagde det, Nummer Et?
Hvad vil du her?
Jeg så dit interview.
Kender du mig?
Hvad?
Kender du mig?
Nej.
Se på mig.
Du er ikke sikker.
Hvordan ved jeg det?
Hvem er du?
Jeg var sammen med min kæreste.
Vi var i min lejlighed.
De gav mig en sæk over hovedet. Jeg kunne ikke se noget.
- Hvem er "de"? - Det ved jeg ikke, men min kæreste...
De dræbte ham.
Så jeg dræbte dem.
Dem alle sammen.
Hvad?
Noget i mig vidste bare, hvad jeg skulle gøre,
hvordan jeg skulle kæmpe og...
...på en eller anden måde...
Det var som et lyn, der søger den nemmeste vej.
Så fjernede jeg sækken,
og der var så meget blod.
Så flygtede jeg bare.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle tage hen.
Tag det nu roligt.
Prøv at falde til ro, ikke?
Men i mine tanker så jeg dig.
Jeg så dit ansigt for mig.
Mig?
Ja.
Det samme lyn, som fik mig ud derfra i live, førte mig hertil.
Hvorfor?
Alt i mig siger mig, at jeg er i sikkerhed sammen med dig.
Sådan. Så god som ny.
Tak.
Værsgo.
Earl Grey.
Den svigter aldrig.
Vi er i køkkenet.
Det er en usædvanlig halskæde.
Må jeg se den?
Tak.
Min far gav mig den.
Nydelig.
Har du nogensinde...
Hvad?
Følt dig fremmed over for dig selv?
Mange gange.
Tak.
Må jeg spørge, hvad du hedder?
- Dahj. - Dahj.
Jeg hedder Jean-Luc.
Det ved jeg godt.
Ikke på grund af dit interview, eller fordi du er en stor mand.
Jeg kender dig.
Jeg har holdt taler, forelæsninger...
Nej, det går længere tilbage.
Det er dybere. Meget dybere.
Måske har du ret.
Ved du hvordan?
Nej.
Tror du, jeg er skør?
Nej.
Tror du på mig?
Jeg tror gerne, at du tror på, at det er meningen, at du er her.
Og hvis du var farlig,
ville Nummer Et give mig besked.
Laris.
Vil du vise vores gæst ind på værelset?
Hun trænger til en god nats søvn.
Kom, min ven, så får vi dig på plads.
Tak.
Vil De male det færdigt, hr. kaptajn?
Jeg ved ikke hvordan.
Det passer ikke.
Nej.
Undskyld mig.
Den unge kvinde er væk.
Hvor er hun?
Da jeg stod op kl. 5, var hendes dør åben.
Hunden lå i hendes seng, men hun var væk.
Jeg har tjekket kameraerne. Hun er ikke på grunden.
Jeg skal et sted hen.
Kontakt mig omgående, hvis hun vender tilbage.
STJERNEFLÅDENS ARKIVER
Alt i kvantearkivet er låst i stase.
- Korrekt? - Korrekt.
Og jeg er den eneste, der har adgang. Korrekt?
Medmindre De foretrækker, at vi sælger billetter.
- Er det humor? - Vi prøver noget nyt.
Hold fast i dit normale job.
Mit program lader dig være alene herfra.
Får De brug for mig igen, siger De bare "index".
KAPTAJN PICARD-DAG
STJERNEFLÅDENS MUSEUM KVANTEARKIV
SØGER
Index.
Identificer det her maleri.
Genstand 227.67.
Jean-Luc Picards arkiv.
Admiral, pensioneret.
Oliemaleri på lærred malet af kommandør Data, cirka år 2369.
Det ene af et par.
Han gav Dem det om bord på Enterprise.
Det andet hænger vist på væggen i Deres arbejdsværelse.
Og her har ikke været andre?
Ikke engang til vedligehold?
Tjek registret.
Ingen, hr. admiral.
Maleriet havde en titel.
Tilgår.
Maleriet hedder Datter.
- Hej, skat. - Mor, nogen prøvede at dræbe mig.
Hvad? Hvem, skat?
Jeg flygtede bare. De er stadig efter mig.
Jeg ved ikke, hvad der sker, mor.
Dahj, du må i sikkerhed.
Jeg prøvede, men jeg kunne ikke blive der.
Jeg vil ikke bringe andre i fare.
Andre må ikke komme noget til, mor.
Mor, jeg er så bange.
Skat, det her er vigtigt.
Du må tage tilbage til Picard.
Nej, det er for farligt for ham.
Vent.
Jeg havde da ikke sagt, at jeg var hos Picard.
Jo, du gjorde, skat. Hvor skulle jeg ellers vide det fra?
Mor, vi har ikke talt sammen, siden det skete.
- Hvad sker der? -Hold nu op, lille skat.
Find Picard.
Han kan og vil hjælpe dig.
Bare luk øjnene og koncentrer dig.
Tænk klart, Dahj.
Find så Picard igen.
Af sted.
TRANSMISSION AFBRUDT
ADGANG BEVILGET
SØGER
GEOLOKATION FUNDET SAN FRANCISCO, CALIFORNIEN
Dahj?
Hvordan vidste du, at jeg var her?
Jeg blev meget bekymret, da jeg så, at du var væk.
Jeg var bange for, at du var i fare.
Jeg kunne spore dig hertil. Jeg ved forskellige ting nu.
Jeg kan høre samtaler på lang afstand.
Kom. Lad os komme væk herfra.
Jeg researchede lidt.
Måske er jeg skizofren eller har fået en hovedskade.
- Hallucinationer... - Nej, du er ikke skizofren.
- Så er jeg en freak. - Nej, du er ej!
Du er nok snarere noget helt særligt.
Jeg havde en nær ven.
Kommandør Data. Han var en androide.
- Som dem, der angreb Mars? - Nej, slet ikke.
Folk forbinder ordet "androide" med alt muligt forskelligt.
Glem det.
Kommandør Data var en højt dekoreret officer i Stjerneflåden,
og...
...han ofrede sit liv for min skyld...
...på vores sidste mission sammen.
Det er over to årtier siden nu.
Men han var også kunstner. Kunstmaler.
Hvorfor fortæller du mig det?
Fordi, Dahj,
han malede dig, præcis som du ser ud her og nu,
men det gjorde han for 30 år siden.
Det er umuligt.
Han gav maleriet titlen...
...Datter.
Okay.
Din ven malede en eller anden, men...
Du sagde, at det i din lejlighed var som et lyn, der søgte mod jorden.
Du vidste instinktivt, hvad du skulle gøre.
- Adrenalin. - Og du vidste, at de var efter dig.
Og din hørelse. Og du sporede mig.
Hvordan fandt du mig?
At spore mig kræver en sikkerhedsgodkendelse, som du ikke har.
Angrebet på dig kan have fungeret som en form for alarm.
Et slags positronisk vækkeur.
Nej.
Nej. Jeg er født i Seattle.
Min far var xenobotaniker.
Vores hus var fuldt af orkideer.
Han splejsede to slægter og opkaldt afkommet efter mig.
Orchidaceae Dahj oncidium.
Gul og lyserød.
Det er et dejligt minde.
Og det er dit.
Ingen kan pille ved det eller tage det fra dig.
Men...
...du må kigge godt efter indeni.
Dybt og ærligt.
Har du nogensinde overvejet muligheden for...
At jeg er en sjælløs dræbermaskine?
At du er skabt med stor kærlighed og forsætlighed,
som Dahj oncidium blev det?
Du siger, at jeg ikke er ægte.
Nej, det gør jeg ikke.
Hvis du er den, jeg tror, du er...
...betyder du mere for mig, end du kan begribe.
Jeg vil aldrig forlade dig.
Sammen vil vi tage til Daystrom-instituttet i Okinawa.
Jeg er lige blevet optaget på Daystrom som stipendiat.
Er du det?
Fremragende!
Det betyder ingenting nu.
Hvis jeg har ret,
er du datter af en mand, der betød noget,
og som var modig.
Vær som ham.
De har fundet os. Af sted.
Dahj, vent. Vi har brug for hjælp.
De er her næsten.
Dahj, stop. Vent.
Nej. Der er ikke tid.
Duk dig.
Nej!
Vil De male det færdigt, hr. kaptajn?
Jeg vil aldrig forlade dig.
Hvorfor trak De Dem fra Stjerneflåden?
Maleriet hedder Datter.
Han er vågen.
Jeg er okay, min ven.
Er jeg ikke?
De har fået et hårdt slag. Bortset fra det er De vist den samme.
Du skræmte os.
Hvad skete der, hr. admiral?
Dahj.
Hun er død.
Hvordan kan det passe?
Politiet nævnte hende ikke.
De sagde, at De var alene, da de fandt Dem på taget.
Man så ikke andre end Dem på overvågningsbillederne.
De løb.
Hun kan have haft et usynlighedsapparat, så hun ikke kunne ses.
Ja. Måske blev det aktiveret automatisk...
...når hun var i fare.
- Hvad mener De? - Hun var syntet.
Snigmorderne var romulanere.
Hun ledte efter et sted at være i sikkerhed.
Ligesom dig og Zhaban.
Ligesom mig.
Hun havde fortjent bedre af mig.
Jeg skylder hende at finde ud af, hvem der dræbte hende og hvorfor.
De stiller for store krav til Dem selv.
Jeg har siddet her i alle de år...
...og plejet min sårede værdighed...
...og skrevet historiebøger om ting, folk foretrækker at glemme...
...helt uden at stille krav til mig selv.
- Nej, hr. admiral. - Jeg har ikke levet.
Jeg har ventet på at dø.
DAYSTROM-INSTITUTTET, OKINAWA
Admiral Picard.
Det er mig en ære.
Dr. Jurati, tak, fordi De vil hjælpe mig.
Agnes. Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Du kan fortælle mig, om det er muligt at lave en sansende androide af kød og blod.
Nej, seriøst. Hvad kan jeg...
- Er det derfor, du er kommet? - Ja.
Selv før forbuddet var det...
Vi havde da planer om en androide af kød og blod.
Men en sansende? Ikke de næste 1000 år.
Det gør det endnu mere løjerligt, at jeg for nylig drak te sammen med en.
Det var det store mål.
Sansende synteter, der ligner mennesker både indeni og udenpå.
Det føles som en fjern fortid.
ID BEKRÆFTET
Velkommen til resterne af Føderationens afdeling for avanceret syntetisk research.
Det er en spøgelsesby.
På flere måder.
Androiderne, der udslettede Mars, kom fra det her laboratorium.
Nu må vi kun arbejde teoretisk her.
Studere, skrive artikler, køre simulationer.
Men I må ikke bygge noget.
Korrekt.
Det her er det eneste, der var vigtigt for os.
For mig.
Ingen laver længere synteter af nogen slags.
Det strider mod den galaktiske traktat.
Men kan man ikke skabe en syntet, der ligner et menneske på en prik?
- Det korte svar er nej. - Så giv mig det lange svar.
Stadig nej.
Lad os lege med tanken.
B-4, ikke sandt?
Ligner fuldstændig Data.
Han er en ringere udgave.
Data prøvede at downloade indholdet af sit neurale net til B-4 lige inden sin død.
Næsten alt gik tabt.
I sidste ende mindede B-4 ikke særlig meget om Data.
Det har ingen andre synteter gjort.
- Nej. - Og det er problemet.
Ingen har kunnet genskabe den forskning, der lå til grund for Data.
Så kom Bruce.
Maddox.
Han rekrutterede mig fra Stjerneflåden.
Selvom Data var død,
kom vi uhyre tæt på.
Så blev vi lukket ned, og det knækkede ham.
Hvor er han nu?
Efter forbuddet forsvandt han.
Jeg har prøvet at finde ham, men...
Du sagde "selvom Data var død".
Det vil sige, at nye synteter skulle skabes ud fra Data.
Ja, de avancerede.
Hvis man havde Datas neurale net,
ville det være relativt enkelt at skabe en værtskrop af kød og blod.
Men hans neuroner døde med ham.
Nu kommer du til det nej, jeg lovede dig.
Siger det her dig noget?
Hvor har du den fra?
Fra min tedrikkende bekendte,
som du sagde ikke kunne eksistere.
Jeg ville virkelig... virkelig ønske, at du var kommet her på min fridag.
Det er et symbol på fraktal neuronkloning.
Hvabehar?
Det er Maddox' radikale, smukke idé.
Hans teori var, at hele Datas kode, selv hans hukommelse,
kunne genskabes fra et enkelt positronisk neuron.
Hvis der er en perfekt syntet derude, som du siger...
Så er Data, eller en del af ham,
en essens af ham...
- Essens, ja. - ...stadig i live.
Det kan vi ikke vide uden at undersøge...
Dahj.
Pigen.
Datas datter.
Han drømte om at få en datter.
Maddox baserede hende vist på et af Datas gamle malerier.
Kvinde. Ja. Sådan kan man vel godt lave dem.
Undskyld, "dem"?
De bygges i par.
Tvillinger?
Tvillinger.
Så er der en mere.
ROMULANSK GENINDVINDINGSANLÆG
Dr. Asha.
Beklager forstyrrelsen. Jeg hedder Narek. Jeg er ny her.
Soji.
Det er et smukt navn.
Jeg har læst om dit arbejde. Det er fascinerende.
Jeg har så mange spørgsmål.
Du har vist tænkt dig at stille dem.
Den er flot.
Din halskæde.
Den har min far lavet.
En til mig og en til min søster.
Jeg er tvilling.
Jeg havde en bror.
Ikke en tvilling, men vi var tæt knyttede.
Vi...
Vi mistede ham sidste år.
Meget pludseligt.
Du er heldig, at du har hende.
Undskyld. Du bruger hele dagen på at hjælpe tragiske skæbner.
Det sidste, du har lyst til, når du har fri,
må være at høre på flere triste historier.
Der må du tro om igen.
Tekster af: Eskil Hein