Downloaded from YTS.MX
Zavolal mi Gary Jones.
Je to technik, který vyměňuje zářiče a opravuje rozvody u solárií
Official YIFY movies site: YTS.MX
v solárku Boca Tanning Club.
Zavolal mi: „Hej, stav se v solárku.
Sejdeme se tam.
Mám novej nástřik, bude se ti líbit.“
Přijel jsem.
Zaparkoval vzadu.
Byl tam Gary a Anthony, který říká:
„Běž vyzkoušet ten nástřik.“
Tak se uvnitř nechám nastříkat.
Vyjdu ven a Gary je na recepci.
„Hej, jak to voní? Ta barva vypadá skvěle.
Nevypadá to fakt skvěle?
Víš co? Je to super. Taky to zkusím.“
FILM BILLYHO CORBENA
Obul jsem se a šel k autu
a vidím, že mám otevřené dveře a kufr.
„To je moje auto?“
Všechno zmizelo.
Běžím zpět do solárka a řvu na holku.
„Volejte policii!“
Jdu dozadu a bouchám na dveře.
„Gary, vykradli mě!“ A on na to: „Cože?“
„Někdo mi totálně vybral auto.“
Přijel policajt.
Šílím a říkám mu: „Vzali všechno.“
A on: „Uklidněte se.“
A já: „Vzali důkazy ke kriminálnímu případu.“
„O čem to mluvíte?“
A já: „Biogenesis. Baseball. Alex.
Víte, o čem mluvím? O A-Rodovi.“
Hra!
Bydlel jsem v hotelu Ritz v Key Biscayne.
Bylo tam soukromí, to jsem chtěl.
Procházel jsem zrovna rozvodem
a bylo to emocionální období plné rozhodování.
TONY BOSCH
BIO-HACKER, BIOCHEMIK, ODBORNÍK NA MOLEKULÁRNÍ LÉKAŘSTVÍ
ODBORNÍK NA FUNKČNÍ MEDICÍNU, INTEGRATIVNÍ MEDICÍNA, VÝŽIVOVÝ EXPERT
ODBORNÍK NA SPORTOVNÍ VÝKONY
SAMOZVANÝ
Jednou jsem seděl v hotelovém baru
stejně jako asi každý den kolem třetí nebo čtvrté,
utápěl žal,
když jsem zaslechl rozhovor dvou barmanů,
jak buší v posilovně
a co tam berou a jak Equipoise je lepší než Winstrol
nebo jak brát steroidy, růstové hormony a látky na zvýšení výkonu.
„Při vší úctě, nechci vám do toho mluvit,
ale podle mě to děláte špatně.“
A on: „Co tím myslíte?“
„Neměli byste brát růstový hormon
v takových dávkách a takovým způsobem.
Růstový hormon se přirozeně tvoří večer a ráno,
ale večer mnohem víc než ráno,
takže byste měli napodobovat stejné schéma uvolňování růstového hormonu.
On na to: „Nikdo mi to tak nevysvětlil.
Trenér v posilovně říkal, ať to beru takhle.
Můžete mi to znovu vysvětlit?“ Říkám: „Jasně. Není problém.“
Celé jsem to napsal na ubrousek.
Asi za pět dní mi řekl: „To je skvělý postup.
Posiluju jako blázen, cítím se skvěle, trochu jsem zhubl.
Nemohl byste pomoct i mé ženě?“
Za čtyři nebo pět dní
se vrátil a říká: „Žena se vás nemůže dočkat.
Má pro vás tři kámošky.“
První klienty jsem tak získal v baru v Ritzu.
Takhle jsem opravdu v Miami založil svou kliniku proti stárnutí.
Tony Bosch má typický kubánsko-americký životní příběh,
který je ale také mimořádný.
TIM ELFRINK, ŠÉFREDAKTOR MIAMI NEW TIMES
SPOLUAUTOR: KRVAVÝ SPORT – A-ROD A SNAHA UKONČIT STEROIDOVOU ÉRU V BASEBALLU
Jeho otec je lékař, který za revoluce vystudoval na Kubě
a zaučoval se v nemocnici v Havaně.
Oba mí rodiče byli lékaři.
Byl také příbuzný Orlanda Bosche,
jednoho z nejslavnějších proti-Castrovských teroristů
v dějinách Miami.
Dr. Orlando Bosch si zde odseděl čtyři roky za útok
bazukou na polskou loď v miamském přístavu na konci 60.let.
Pořád jsme na ulici hráli
nějakou nápodobu baseballu.
Chtěl jsem být hráčem baseballu.
Které dítě nechtělo hrát baseball za Mets?
Byli to hrdinové mého dětství.
Hrát jsem začal na střední škole v Miami.
Byla to soukromá chlapecká katolická škola.
Alex Rodriguez tam chodil taky.
Ještě ne A-Rod, jen Alex Rodriguez.
Byla to líheň hráčů.
Kubánští Američané, synové uprchlíků.
Měli pro sport vášeň.
Není divu, tohle je v podstatě hlavní město Latinské Ameriky.
V mnoha těch zemích je baseball ohromně populární.
Mám velké štěstí, že můžu hrát tady v Miami.
I když mnozí si Floridu a Miami spojují s americkým fotbalem,
kraluje tu baseball.
PEDRO GOMEZ, BASEBALLOVÝ REPORTÉR ESPN
Na každé střední škole se tady zrovna rodí hvězdy.
Jose Canseco, Rafael Palmeiro, Danny Tartabull, Lenny Harris.
V té době byl největším hrdinou bez pochyby Jose Canseco.
Byl nejlepší ať se steroidy, nebo bez nich.
Podle měl byl skvělý hráč.
Kubánci v Miami na něj byli pyšní.
Byl vzorem, hrdinou.
Byl to americký sen. Ale můj hrdina všech dob byl Pete Rose
zvaný Charlie Hustle. Jeho způsob hry jsem miloval.
Hrál tvrdě.
Měl vášeň pro hru.
Hrál s láskou ke sportu.
Když jsem vyrůstal, byl pro mě vším.
Myslím, že Kubánci jsou ke svým hrdinům shovívaví.
První rok jsem moc nehrál.
Tehdy mě víc zajímaly holky a večírky.
Dvakrát mě z týmu vyhodili, jednou za kouření trávy.
Podruhé, že jsem na tréninky chodil pozdě nebo vůbec nechodil.
Když na to vzpomínám, byla to katastrofa.
Líp mi jde fandění než hraní.
Po střední jsem plánoval navázat na rodinné povolání,
stát se lékařem.
K získání lékařského titulu ale bohužel nestačí jen výsadní postavení.
Musíte mít motivaci.
Musíte být inteligentní.
A Tony neměl na to, aby se v USA stal lékařem.
Jako nejrychlejší cesta mi připadala zahraniční lékařská škola.
Jediná anglicky mluvící země ve Střední Americe je Belize.
Proto jsem zvolil lékařskou školu tam.
Bylo to studium na tři a půl roku.
Dal se získat lékařský titul z alopatie,
v podstatě to znamená doktor medicíny.
Belizská škola lékařství a múzických umění,
tak se myslím přesně jmenuje.
Řekněme, že nedosahuje typických amerických lékařských standardů.
Tam jsem se rozhodl, že chci podnikat v boji proti stárnutí.
Florida byla známá tím, že zde Ponce de León hledal pramen mládí.
Začít tady v Miami bylo příhodné.
Co vystihuje Miami a Floridu?
Marnivost a sex.
MÍSTNÍ KRÁSY MIAMI
Florida, penis Ameriky!
Florida, penis Ameriky.
Pro byznys proti stárnutí to bylo ideální místo.
Florida se v tom oboru stala centrem světa.
Díky zákonům v oboru proti stárnutí.
Žádné nebyly.
Když jsem v roce 2011 přišel, bylo klinik proti stárnutí jako máku.
JEROME HILL, BÝVALÝ VYŠETŘOVATEL FLORIDSKÉHO MINISTERSTVA ZDRAVOTNICTVÍ
A lékaři nebo lidé se za ně vydávající
dávali nejrůznější lékařské rady a často vystavovali recepty.
Je to skoro bez regulace, tak si ji může otevřít
i někdo tak nekvalifikovaný jako Tony Bosch.
Rovnou si otevřel kliniku v Key Biscane
na velmi bohatém ostrově hned u Miami.
Vzal jsem na sebe v podstatě vzdělávací roli.
Považoval jsem se spíš za vědce
v pozadí než za lékaře.
Anthony Bosch ze sebe dělal doktora medicíny tím,
že lidem dával doplňky proti stárnutí,
testosteron a tak dále, k čemuž neměl licenci
na Floridě ani v žádném jiném státě USA.
Na Floridě jsem neměl právo předepisovat léky,
ale to měli lékaři, kteří pro mě pracovali.
Vždy si našel skutečného lékaře s licencí, jehož jménem se kryl.
Nejjasnějším řešením byl jeho otec, který měl lékařskou licenci,
mohl předepisovat léky a u několika klinik
byl veden jako vedoucí lékař.
Na Floridu odešly na stáří tisíce lékařů,
když ukončili praxi jinde v zemi.
A ti pronajímali své právo předepisovat léky
a své registrační číslo, aby lidé jako Tony Bosch
mohli získávat léky a provozovat kliniky a oni z toho měli podíl.
Používal recepty jednoho lékaře, který během provozu kliniky zemřel,
a jako vedoucí lékař byl uváděn ještě roky po své smrti.
Myslel jsem, že ještě žije, ale druhý lékař mi řekl:
„Ne, ten zemřel, odteď píšu předpisy já.“
Původní myšlenkou za vznikem klinik proti stárnutí
bylo poskytovat hormonální léčbu všem typům pacientů.
Na hubnutí, ženám v přechodu.
Nebylo to zamýšleno pro sportovní výkony,
ale jako fanoušek baseballu
jsem sledoval, co se v baseballu děje s dopingem.
Dělo se to asi 20 let.
Desítky hráčů najednou dosahovaly 50, 60 i 70
home runů za sezónu.
BASEBALLOVÁ LIGA UVÁDÍ
SUPER RANAŘI
Síla a harmonie svalů.
Věci, jaké se za víc než 100 let historie baseballu neděly.
Baseballová liga se na tom často sama podílela.
MLB uvádí Zápas o rekord.
Ještě nikdy dva muži baseballový svět tolik nezaujali.
Mark McGuire i Sammy Sosa zaslouží náš dík
ST. LOUIS, MISSOURI 8. ZÁŘÍ 1998
za možnost sledovat honbu za home runy,
která uchvátila sportovní fanoušky na celém světě.
Zeptejte se jakéhokoli odborníka na baseball, jak důležitý ten duel byl,
aby přivedl zpět fanoušky po stávce z roku 1994,
a pak se zeptejte, jestli by to šlo bez steroidů.
A v té odpovědi bude vše o tom,
jestli měl baseball z dopingu prospěch.
Vzpomeňte si na zápasy playoff ve Fenway Parku,
kde diváci skandovali „Steroidy, steroidy“,
když hrál Canseco v pravém poli.
A co José udělal? K publiku se otočil a předváděl svaly.
Situace se vyhrotila po roce 2000, zvlášť po skandálu BALCO.
Federální kontrola v této výživové firmě
cílila na Grega Andersona, osobního trenéra Barryho Bondse.
Potvrdilo se to den poté, co baseballová liga MLB uvedla,
že pět až sedm procent
prvních testů na steroidy
bylo pozitivních, což vedlo k zavedení přísnějších trestů.
Používání látek na zvýšení výkonu, například steroidů, v baseballu
a dalších sportech je nebezpečné a dává lidem špatný příklad.
Že existují zkratky k úspěchu
a že výkon je důležitější než pověst.
Vyzývám dnes vlastníky týmů, zástupce svazů,
trenéry a hráče, aby šli příkladem.
Aby vyslali správný signál, přitvrdili a zbavili se steroidů.
Zapojil se do toho Kongres.
Proběhla slyšení, vznikl obří politický tlak na baseball,
aby něco udělal.
Využíváte právo nevypovídat?
Nechci zde mluvit o minulosti, ale pohlížet na toto téma pozitivně.
Po letech sledování, jak se vychrtlí hráči mění v neandrtálce
a čtyřicetiletí nadhazovači hází rychlostí 160 km za hodinu,
dnes mnoho Američanů nešokovalo,
když George Mitchell lize MLB předložil zprávu o 409 stranách.
Více než deset let
dochází k ilegálnímu používání anabolických steroidů
a dalších látek na zvýšení výkonu mezi hráči prvoligového baseballu.
Jeho zpráva volá po zákroku a já zakročím.
Pokud jde o sportovce, najednou je tu ta překážka
zvaná Mitchellova zpráva.
Všechny ty regulace, sledování, více testování.
Agenti a trenéři za mnou začali chodit, jestli jim nemůžu pomoct.
Evidentně chtěli Mitchellovu zprávu obejít.
Tony svůj byznys založil na myšlence mikrodávkování.
Pokud přesně dodržíte moje pokyny
brát malé dávky přesně ve správný čas,
nakopne vás to, získáte energii a sílu,
ale těch látek nebude tolik, aby byly odhaleny,
pokud vás po zápase otestují.
V roce 2007 za mnou přišel baseballový agent ohledně svého klienta.
Řekl to takhle: „Nevím, co s ním je,
ale nedokáže ani zvednout pálku.
Pořád je unavený.
Už to není ten hráč jako dřív.“
Podíval jsem se mu na krev.
Testosteronu měl jako devadesátiletý stařec.
Řekl jsem: „Evidentně potřebuje nějakou testosteronovou terapii.
Řeknete mi, kdo to je?“
„Jo, je to Many Ramirez.“
RAMIREZ, TÝM HVĚZD MLB 2005
Když jsme se poprvé setkali, objal mě
a přitom mě prohledal.
Myslel jsem, že mě objímá přátelsky,
ale v podstatě mě prohledal.
Pak jsem mohl připravit kúru
k řešení jeho nedostatku testosteronu.
Jakmile jsem mu testosteron zvýšil,
začal se vracet starý Manny.
Během pár týdnů se líp soustředil.
Působil mnohem rychlejší.
Už nebyl unavený
a samozřejmě se mu vrátila síla.
„Doktore! Cítím se skvěle. Míček vidím jako grep.
Letí na mě.
Vidím na něm i švy.
Manny byl můj první VIP klient,
se kterým jsem skutečně cestoval.
Když hrál v Bostonu, byl jsem tam.
Když byl v Chicagu, já taky.
Když byl v hotelu, já byl o pár pokojů vedle.
Když jsme se s někým potkali nebo se někdo ptal,
nikdy jsem před nikým nebyl Dr. T.
Byl jsem od marketingu nebo propagace.
Jeho tiskový mluvčí.
Manny byl velmi excentrický.
Skoro jako kreslená postavička.
V některých věcech byl zvláštní.
Třeba nerad spal sám.
Nejen že nerad spal sám,
ale chtěl něco jako pohádku na dobrou noc.
Párkrát jsem s ním spal ve stejné místnosti,
samozřejmě v jiné posteli.
A vyprávěl mu, dokud neusnul.
Počáteční poplatek byl 40 tisíc dolarů.
Jak náš vztah rostl, asi dva roky mezi 2007 a 2009,
rostla i jeho denní spotřeba a cena.
Každý home run něco stojí.
V roce 2007 měl 20 home runů a o rok později 38.
Takový rozdíl něco znamená, když jde o smlouvy v řádu milionů dolarů
a možnost vybírat si tým.
Jsem zpátky!
Manny Ramirez a Los Angeles Dodgers se po měsících jednání
dohodli na dvouleté smlouvě v hodnotě 45 milionů dolarů.
Vzpomínám si, když se v únoru 2009 provalilo,
že měl A-Rod pozitivní test.
Rodriguez přiznal doping mezi lety 2001 a 2003.
Pořádně jsem to podělal, ale dnes od vás a americké veřejnosti
žádám jen to, abyste mi dali ještě šanci.
Víc žádat nemůžu.
Jak jste reagoval na zprávu,
že se Rodriguez přiznal k užívání látek na zvýšení výkonu?
Nevím, jen jsem si užíval vlastní zápasy
a nevěnoval jsme tomu pozornost.
Oslovil vás někdo během kariéry ohledně užívání?
Ne.
Nikdy vás to nesvádělo?
Ne.
Manny si moc starosti nedělal.
Zmínil to jen tak mimochodem.
„Vidíš, co se děje? Nám se to nestane, že?“
Řekl jsem: „Ne, neboj.
Dokud dodržuješ dávkování
a děláš, co ti říkám,
nic takového se nestane.“
Tady Faith Steelová se šokující zprávou,
která nám dorazila před 45 minutami.
MLB potvrdila, že Manny Ramirez z Dodgers
měl pozitivní test na látky na zvýšení výkonu
a dostane okamžitý distanc na 50 zápasů.
Volám Mannymu: „Co se stalo?“
Španělsky mi řekl: „Asi jsem to podělal.“
Creo que lo jodi. Creo que la cague.
Nedávno jsem navštívil lékaře kvůli zdravotnímu problému.
Dal mi lék, ne steroid, který pro mě považoval za bezpečný.
Součástí jeho kúry byl tekutý testosteron,
který bral v malých dávkách, když neměl zápas.
Omylem si ho píchl v letadle
a náhodou ho zrovna ten den testovali.
Moje výsledky závisí na kúře.
Na jejím dodržování.
Nejsem kouzelník.
Neumím nechat nic zmizet.
Jak vnímáš situaci kolem Mannyho Ramireze?
Nemyslíš, že Manny Ramirez vypadá jako příšera z Predátora?
Pak jsem samozřejmě začal přemýšlet nad dopady.
Někoho budou hnát k odpovědnosti.
Přešel jsem do režimu krizového řízení
a pak se rozpoutalo peklo.
MLB potvrdila probíhající vyšetřování Mannyho Ramireze.
Protidrogový úřad DEA
považuje lékaře z Miami a jeho syna za zdroj
zakázané látky, která vedla k distanci pro Ramireze na 50 zápasů.
Šel jsem do baru, požádal barmana, ať zapne ESPN,
a celý ten průser sledoval odtamtud.
Protidrogový úřad vyšetřuje miamského lékaře Pedra Bosche,
zde Ramirezovi a dalším předepsal legální nebo nelegální látky.
Jeho syn Anthony Bosch
údajně fungoval jako kontakt mezi svým otcem a Ramirezem.
Bosh mladší je také známý v latinskoamerickém baseballu.
Manny Ramirez...
Král popu Michael Jackson je mrtvý.
Zemřel dnes dva měsíce před 51. narozeninami v Los Angeles.
Když se to dělo, přišla zpráva
o smrti Michaela Jacksona.
Stejný den přišla zpráva o smrti Farrah Fawcettové.
Zprávy o mně to odsunulo daleko dozadu,
což mi vyhovovalo.
Můj právník mi řekl: „Tohle bychom mohli využít.
Vlastně by ti to mohlo pomoct.“
Řekl mi: „Drž se stranou, a až to pomine,
tvůj byznys vyletí vzhůru, protože jsi Mannyho člověk.“
Pár měsíců jsem se teda držel stranou,
a když jsem se vrátil, byznys vzkvétal.
Předtím jsme mívali možná tak pět,
šest, sedm nových pacientů týdně.
Teď najednou přijímáme 50, 55, 60 nových pacientů týdně.
Realitní makléři a právníci a advokáti a lékaři
i obyčejní obyvatelé Miami chodili za Tonym Boschem,
aby zhubli, získali testosteron.
Měl jsem taky skoro sto klientů mezi policisty.
Pro ty jsem měl samozřejmě speciální nabídku.
Mohl jsem svůj byznys snadno postavit na normálních bohatých klientech,
kteří chtěli hormonální terapii.
U sportovců jsem ale mohl výsledky sledovat.
Mohl jsem zapnout TV nebo jít na stadion a vidět svou práci.
Jen ze zvuku pálky jsem poznal, že to funguje.
Byla to láska k baseballu.
Skoro jako „Mami, jsem v první lize,
ale trochu jinak.“
Měl jsem pro sportovní klienty přezdívky.
Jeden hráč, Jordan Norberto,
mi v podstatě vydělal na Yukon.
Tak jsem mu říkal Yukon.
Bartolo Colon.
To byl Alkáč, protože zrovna dostal pokutu za řízení v opilosti.
Cesar Puello měl naprosto výjimečný potenciál.
Tak jsem mu říkal mijo, syn,
protože jsem čekal, že budu pyšný, až se dostane do první ligy,
kde to všem natře.
Pak jsme měli univerzitní sportovce.
Při náboru do MLB v roce 2005
byli čtyři z pěti těch, které z univerzity vybrali,
mezi mými klienty.
Patřili k nim Cesar Carrillo a Ryan Braun.
Pak jsme měl středokoškolskou klientelu.
Většinu z nich ke mně přivedli rodiče
nebo trenéři z místních středních škol
s prosbou, abych je připravil na červnový nábor.
Myslím, že dobře chápal, jak moc ti mladí
chtěli získat jakoukoli výhodu.
Jak pro ně výhodu chtěli rodiče.
Mnohé z nich si týmy vyberou rovnou ze střední.
Existuje obrovská konkurence v tom,
jak se do těch programů dostat.
Když ty látky začnete dávat středoškolákům, kteří nejsou dospělí,
tak jste absolutně překročili hranici.
Zvlášť, pokud nemáte lékařskou licenci.
Když Tony Bosch vedl kliniku v Coral Gables,
potkal pacienta, který měl později
sehrát klíčovou roli.
Jmenoval se George Velazquez.
JORGE „UGI“ VELAZQUEZ PRODEJCE TESTOSTERONU NA ČERNÉM TRHU
Ugi byl usvědčený zločinec. Znal lidi, kteří kolem Miami mají drogy,
a stal se Tonyho zdrojem na černém trhu.
Měli jsme takovou spotřebu,
že někdy jsem musel jít nakoupit na černý trh.
A kupoval jsem od Ugiho.
Ugi je měl od jednoho Brazilce z Kendallu,
předměstí Miami,
který v podstatě testosteron vyráběl v garáži.
To byl pro Ugiho velký zdroj. Vynalézavý chlapík.
Typický pouliční dealer,
který vám sehnal, co potřebujete.
Ugi mi doporučil pacienta jménem Yuri Sucart.
Netušil jsem, kdo to je.
Jako zaměstnání uvedl něco jako osobní asistent.
Nenapsal čí.
Pořád nosil věci týmu Yankees.
Měl prsten Světové série. Nedal se přehlédnout, byl obrovský.
Ptám se: „Máte něco s Yankees?“
On na to: „Bratranec tam hraje a já jsem jeho trenér.
Chce se s vámi sejít.“
Jel jsem do Tampy do jednoho hotelu.
Zaklepal na dveře a ty otevřel A-Rod, Alex.
Hned řekl: „Chci to, co bral Manny.“
Nevěděl, kdo jsem nebo proč měl Manny pozitivní test,
ale věděl, jaké Manny podával výkony,
tak jsem si pomyslel „Páni“.
Bylo mu fuk, že Mannyho odhalili.
Chtěl jenom dodat šťávu.
Hodně to vypovídá o vztahu mezi rizikem a odměnou.
Mistři světa New York Yankees proti Kansas City Royals
na Kauffmanově stadionu.
Hned ho to nadchlo.
Sedm dní po začátku mého programu
měl tři home runy v jednom zápase.
Ptal jsem se, jak se cítí. „Jako by mi bylo zase 18.
Nevím, co do toho dáváte, ale ať je to cokoli,
dávejte to tam dál.“
Složil zálohu 80 táců.
Domluva byla, že bude platit 12 tisíc měsíčně v hotovosti,
a jeho cílem bylo 800 home runů.
Řekl mi, že až dosáhne 800, dá mi prémii.
A řekl: „Dám vám navíc 150 táců ročně za exkluzivitu.“
Já řekl: „Za 200 si plácneme.“
Svou zkušenost s Alexem
bych shrnul tak,
že byl divnej.
Vzpomínám si, že měl byt.
U Hudsonu v New Yorku.
Úplně celý byt byl bílý.
Včetně dřevěných podlah.
Na mě byl až moc bílý.
Všechny televize byly puštěné.
Běžely na nich záběry, jak dává home run
nebo vítězný RBI, a používal to jako motivaci a inspiraci.
Jezdil jsem za ním a látky aplikoval na místě.
Dával jsem lidem injekce na nejdivnějších místech.
Jeden hráč svou injekci propásl a já se ptal:
„Kde jste?“ A on na to: „Na benzínce na dálnici.“
Udělali jsme to přímo tam.
Jiného hráče se ptám, kde je. „Na Martinově stadionu.“
To byla sranda.
Přijedu tam, asi tři hodiny před zápasem,
a on přišel v žabkách a dresu.
Zajeli jsme na parkoviště u fast foodu.
Vystoupili jsme a šli na záchod.
Tam jsem mu dal injekci.
Korunu tomu nasadilo,
když jsem byl s Alexem na záchodě v nočním klubu.
Dale!
Udělal jsem krevní test, abych zjistil, co mu chybí,
a jestli to můžeme napravit.
On seděl na záchodové míse
a já musel kleknout a odebrat krev.
Alex měl dva stoly a já byl u jednoho s Ugim.
Všichni tancovali.
Pak jsem zjistil, že jsem vzorek krve ztratil.
Říkám: „Alexi, máme problém.“ A on: „Jakej zase?“
„Ztratil jsem vzorek.“ „To si děláte prdel!“
Hledali jsme vzorek krve na podlaze
a kolem všichni poskakovali.
Nazdar, tady Mike „Situace“ Sorrentino z Jersey Shore.
Přesně tak.
Všichni ví, jak se rád opaluju.
Boca Tanning je špičkové solárko.
Asi nejlepší solárko v zemi
a taková je situace.
Ugi byl spolumajitel Boca Tanning.
Přišel za mnou a řekl: „Měl by ses sejít s pár lidmi.
Vlastní solárka Boca Tanning.
Mohli bychom tomu dodat wellnessovou atmosféru
a ve všech solárcích je místo,
tak s tebou chtějí mluvit o vytvoření pilotního programu.“
Chtěl najít způsob, jak z toho udělat franšízu.
Rozjet byznys ve větším.
A tak vznikl kontakt se solárkem Boca Tanning,
které řídí bratři Carboneové.
Sešel jsem se s Petem Carbonem
poprvé v jeho solárku v jižním Miami
a probrali jsme možný byznys.
Peter a Anthony Carboneové jsou jak z mafiánského filmu.
Drsňáci z New Yorku, kteří přišli na Floridu
a pronikli do byznysu se solárky,
když jim nevyšly sny s policejní akademií.
Otevřeli jsme v Boca Tanning pilotní provozovnu.
Pilotní program se jmenoval Boca Body
a tam jsem taky poprvé potkal Portera Fischera.
Mojí neřestí je opalování, které mě prostě baví.
PORTER FISCHER, PROFESIONÁL V OPALOVÁNÍ
Vitamin D, teplo na těle.
Jakkoli se před příchodem do solárka cítím,
po nějaké době před zářičem se vždy cítím lépe.
Zkoušíte různé krémy a máte jemnou a tmavou pokožku.
Všechno tam funguje tak, abyste se cítili lépe. A pomáhá to.
Moje oblíbené místo je v jižním Miami,
na Sunset Plaza, hned naproti univerzitě.
Otvíralo se tam solárko Boca Tanning Club.
Mluvil jsem s majiteli, kteří působili mile.
Stal jsem se stálým zákazníkem.
Říkali tam o mně: „Porter je stálý zákazník.“
A já říkal: „Jo, opaluju se profesionálně.“
Znal jsem zářiče a krémy.
Znal jsem provoz a pro ostatní
jsem tam byl něco jak štamgast.
Portere!
Floridě se říká „slunečný stát“, ale navzdory tomu
má v USA nejvíce solárek na obyvatele.
Zvlášť tady v Miami všichni chtějí všechno hned.
Proč jdete do solárka?
Protože se můžu opálit hned.
Chci to hned. Chci peníze a slávu hned.
Když otevřeli, bylo to jediné nonstop solárko v zemi.
Když máte nonstop provoz... Víte, jak se říká,
že po půlnoci se nic slušného neděje?
Tak to je náhodou pravda.
Jedna další opalovací firma
koupila pár solárek Boca Tanning za městem
a Pete mi řekl: „Jestli tihle lidi přijdou sem,
začne jít do tuhého.“
A já říkám: „Vím, štvalo by tě to.“
A on: „To si neumíš představit.
Když se někomu sereš do rodiny, do obživy a byznysu,
rychle tě někdo zabije.“
Pete působil jako takový mafiánský typ.
Proto mezi námi byl určitý odstup a já ho naštvat nechtěl,
protože jsem nechtěl zákaz vstupu.
Chodil jsem tam rád,
tak proč bych to chtěl nějak podělat?
Do solárka chodila spousta super lidí
a příjemně se tam pobývalo.
Je fajn být toho součástí a nenakukovat zvenku.
V podstatě jsem tam ztoustl.
Přibral jsem skoro na 110 kilo.
Nikdo z nás nemládne
a nevěděl jsem, jestli se někdy vrátím do formy.
Anthony hledal způsob, jak byznys rozšířit.
Začali rekonstruovat, aby z části budovy udělali
wellnesovou kliniku proti stárnutí.
Boca Body vedl Jorge Velasquez, kterého Pete znal.
Říkalo se mu Ugi.
Ptám se: „Co se tam děje?“ „Máme vedlejší byznys.
Omlazovací. Chceš kúru?
Přestavím ti doktora.“
Tak jsem potkal Tonyho Bosche.
Vešel jsem do Boca Body a tam seděl Tony.
Měl bílý plášť s nápisem Dr. Tony Bosch.
Na krku měl stetoskop.
Jo, měl jsem ho za doktora.
Představil jsem se.
Bavili jsme se a já mu dal svůj krevní obraz.
Po chvilce Tony řekl:
„S tím se dá pracovat. Odkud jste?
Kde jste studoval?“
Řekl jsem Columbus. A on: „Já taky.“
Řekl: „Dám vám slevu pro spolužáky.“
Pak se zeptal: „Víte, kdo jsem?“
Já na to: „Ne.“
A on: „Baseball?“
A já: „Ne, je mi líto.“
Po těch otázkách jsem myslel,
že ho mám znát jako hráče za Columbus.
Porter Fischer? Nevím, kde u něj začít.
Dobře.
Působil skoro jako opuštěné dítě,
které někoho potřebuje.
Člověk, který chce a vyžaduje pozornost
a potřebuje být přijímán.
V té době jsem měl za cíl zhubnout.
On řekl: „Zkuste tohle.“
Dal mi pilulku.
„Zkuste to.“
Na půl hodiny jsem šel do fitka.
Cítil jsem se skvěle a vrátil jsem se
a řekl: „Co to bylo?“
A on: „Tohle bere Lance Armstrong.“
Já na to: „Aha, dobře.“
Při odchodu jsem si říkal
Ty jo, beru to, co Lance Armstrong.
Chudáka cupují média, že bere steroidy.
Přitom bere, co mu dává doktor.
Borec Lance.
Fungovalo to.
Časem jsem zhubl ze 108 na 84 kilo.
Potom Boca Body skončilo.
Osobní neshody.
Neplacení nájmu, obcházení pravidel,
nekryté šeky.
Takhle to nemohlo s Carboneovými fungovat, protože dělají úplně to samé.
Řekl jsem Ugimu a Peteovi, že mi to nevyhovuje.
Ukončil jsem své partnerství s nimi
a šel jsem si po svých.
Nejde podvést podvodníka.
Přesně to se tady dělo.
Otevřel jsem firmu hned vedle univerzity.
Nazval jsem ji Biogenesis.
Po zrušení Boca Body
jsem pokračoval v opalování, ale chyběly mi ty výsledky.
Trochu jsem pátral, abych zjistil, kde je Tony.
Nakonec jsem ho našel na novém místě
naproti Univerzity Miami,
hned vedle jejich baseballového stadionu pojmenovaného podle Rodrigueze.
Porter se objevil v Biogenesis.
„Proč jste tady?“
A já: „Chci pokračovat.
Platí ta sleva pro Columbus?“
On na to: „Jasně, co potřebujete?“
Z fleku jsem řekl: „Chci vypadat jako Sylvester Stallone.“
On říká: „To dokážeme zařídit.“ A já: „Fakt?“
A on: „Ano, jen změníme kúru.“
Stal se klientem Biogenesis pod mým dohledem, v mé péči.
V té době měla Biogenesis skoro 300 sportovců.
Nevěnoval jsem se každému sportovci osobně.
Nekontroloval jsem, jestli se postupuje správně.
Nekontroloval jsem dodržování kúry.
Životní styl, který jsem tehdy vedl,
tomu samozřejmě nepomáhal.
Dařilo se nám mimořádně dobře.
A já se příliš věnoval večírkům.
Byl jsem bláhový a nečekal, že mě chytí.
V Miami to nebylo tak riskantní,
jako bych žil v Severní Dakotě.
Miami má pořád mentalitu 80. let a Kokainových kovbojů
a Divokého západu.
Když jsem došel tak daleko,
myslel jsem, že už mě nikdy nechytí.
Zlomový bod asi nastal,
když měl Melky Cabrera pozitivní test.
Cabrera propadl u dopingového testu.
Chytili ho při používání látek na zvýšení výkonu
a vydělaných peněz.
Věděl jsem, že je konec. Nejsem hlupák.
Melky Cabrera, Bartolo Colón.
Po Cabrerově pozitivním testu dostal zákaz na 50 zápasů
i nadhazovač Athletics, Bartolo Colón, také za testosteron.
Ti všichni začali mít pozitivní testy. Rozhodl jsem se, že se sportovci končím.
Chtěl jsem s tím celým přestat.
Začal jsem se hráčů zbavovat.
Nepřijímal jsem nové pacienty,
takže jsme jen poskytovali měsíční kúru starým pacientům.
Neměl jsem stejné příjmy, ale měl jsem stejné zaměstnance.
Stejné výdaje.
Byl to tehdy úplný chaos.
Všiml jsem si, že v celé budově
není kousek reklamy.
Řekl jsem si „Chci se nějak revanšovat.
Mohl bych mu pomoct s propagací.
Jsem chodící reklama na to, jak dobře to dělá.“
Tony věděl, že něco takového nemůže dělat.
Byl v podstatě drogový dealer.
Jako byste šli za svým dealerem koksu v Miami
a řekli mu, jak dobře to dělá
a jak mu chcete dělat reklamu.
Věděl, že to nemůže udělat.
Ale Porter to nechápal.
Začal přicházet častěji.
Byl na recepci pečený vařený.
Tehdy mi to nevadilo, protože každému, kdo přišel,
tam vykládal, jak jsme skvělí.
Jako finanční ředitel pro mě pracoval Ricky Martinez.
RICKY MARTINEZ FINANČNÍ ŘEDITEL BIOGENESIS
Říkám: „Hej, Ricky,
co kdybych pro vás dělal marketing?
Můžu vám pomoct,
protože firemní marketing dělám už dlouho.“
Pořád jsem je prosil:
„Nechte mě dělat marketing.“ Ale nechtěli.
„Jestli je to problém, zaplatím to.
Udělám brožury a vizitky.
Ukážu vám, co umím.“
„Ne, to nemusíte.“
A já: „Ale já chci. Mám teď trochu peněz.“
A on: „Máte trochu peněz?“
Když zrovna nepobýval v solárku,
začal po čtvrti jezdit na kole.
Jednou mě na kole srazilo auto.
To byl nakonec pro Portera Fischera dar z nebes,
protože mu majitel Jaguaru zaplatil vysoké odškodné.
Tu noc to přišlo.
Tony o tom nikdy nemluvil a teď volá:
„Mluvil jsme s Rickym.
Prý jste přišel k troše peněz.“
Povídá: „Věřím vám. Věřím ve váš produkt.
Zajímá mě, jak s vámi spolupracovat.“
„Mám jiný návrh. Co kdybyste do nás investoval?“
Já na to: „Aha.“
NAIVKA
„Můžete být marketingový ředitel a dám vám 20% výnos.
Dejte mi 4 000 a já vám vrátím 4 800.
Každý týden vám dám 1 200.
Za měsíc to máte zpátky.“
Já na to: „Dobře.“
Pokud té jejich dohodě o 4 000 dolarech nerozumíte,
nejspíš proto, že to nedává smysl.
Vedou se teď pře, jestli to byla investice do firmy,
nebo to byla půjčka.
V podstatě tady byl člověk jako Tony Bosch,
jehož život se začal hroutit, takže byl ochotný
pro peníze udělat cokoli.
Nejspíš Porterovi řekl, cokoli bylo třeba,
aby z něj peníze vytáhl.
Ricky se mě ptal: „Opravdu to chcete udělat?“
„Pořád jsem vás přece o ten marketing prosil.“
„Jen se chci ujistit.
Opravdu to chcete?“
Vypsal jsem jim šek na 4 000 dolarů.
Porter Fischer provedl tu investici.
Myslel, že je součástí týmu Biogenesis.
To v žádném případě nebyl.
Tak se do toho pusťme. Co se dá udělat?
Všem jsem založil účet Gmail:
jemu, Rickymu, jeho otci.
Snažil jsem se z té firmy udělat skutečnou firmu.
Řekl jsem: „Udělejme něco na webu.
Udělám vám stránky.
Představíme služby.
Zjistěme naše náklady.
Co účtujeme za testosteron?
On na to: „Když to je na předpis, stojí to 100 dolarů,
když to máme od doktora Pedra.“
A já: „A odkud ještě?“
„Pokud to není od Ugiho.“
„Proč byste to měli od Ugiho?“
Nevěděl jsem, jak to funguje.
Ptám se: „Ugi zná dalšího doktora?“
„Ugi je přece uznávaný dealer steroidů.“
A já na to: „Aha, dobře.“
Pak jsem řekl:
„Dobře, teď to všechno začíná do sebe zapadat.“
Říkám: „Proto tu není žádná reklama.“
Když jsem zjistil, kolik času ten člověk chce,
začal jsem jeho žádosti o schůzky ignorovat.
Asi ho to iritovalo a frustrovalo.
O týden později: „Ricky, kde je Tony?“ „Není tu.“
„Vím, ale mám dostat 1 200 dolarů.“
„Co na to mám říct? Není tady.“
A já na to: „No a?“
„Ptal jsem se, jestli to pravdu chcete udělat.“
Konečně jsem na Tonyho narazil a on říká:
„Byl jsem pracovně mimo město.
Vím, že jsem slíbil 1 200.
Chci to znovu projednat.
Nerozčilujte se, Portere.
Dám vám teď 600 dolarů.“
Jdu do sesterny a on je tam.
Jdu do skladu a on je tam.
Jdu do účtárny a on je tam.
Je na parkovišti, když přijíždím,
i když odjíždím.
Je prostě všude. Skoro jako stalking.
Druhý týden jsem Rickyho požádal o peníze.
„Teď je nemám. Zkuste zítra.“
„V čem je problém?“
A on: „Zítra přijde víc lidí.
Potřebuju víc hotovosti.“
Ptám se: „Ricky, co se děje?“
„Pochopte, dlužíme nájem za tři měsíce.“
Měl jsem velmi nákladný životní styl.
Výdaje jsem měl asi 40 000 měsíčně.
Tady daně, tam alimenty,
tady něco, tam něco.
Platil jsem dva nájmy.
Jeden sedm tisíc, druhý pět tisíc.
Na každý vydělaný dolar jsem dva utratil.
Za kokain jsem utrácel pět až šest tisíc měsíčně.
To máte pořád 60 táců měsíčně.
Jak se vůbec dá brát tolik drog?
Přišel jsem za Rickem a řekl:
„Jestli své peníze nedostanu,
tak to celé potopím a nikdo z vás mě nezastaví.
Nebudu na vás brát žádné ohledy.
Nedám se okrást o 4 000. Chci své peníze.“
DOBRÉ RÁNO CHCI SVÉ PENÍZE
Porter začal být velmi podrážděný a naštvaný.
TOHLE ŠPATNĚ SKONČÍ ŠŤASTNÝ HALLOWEEN
Nechával mi šílené vzkazy, zprávy a e-maily.
Urážlivé, ponižující.
Nakonec z nich šel až strach.
Přišel jsem za Tonym a říkám: „Tony, jak to jde?“
„Dobře. Co pro vás mohu udělat?“
„Chci svoje peníze.“
On na to: „Já je nemám.“
Říkám: „Tohle není hra. Chci zpátky svoje prachy.
Už je dávno po splatnosti.“
A on: „Jsem doktor Tony Bosch. Co s tím uděláte?“
„Rozhodně se od vás nenechám ojebat.“
Měl jsem dvě možnosti.
Buď ho na místě sejmout,
nebo zjistit, co a jak, a zničit mu byznys.
Rickymu jsem řekl:
„Nic mu nedávej, dokud to nevyřešíme.“
Ten chlap je potížista.
Porter Fischer je upřímný člověk,
který své pocity neskrývá a...
úplně explodoval.
A byl to obrovský, šílený vztek, jaký Porter mívá,
když má pocit, že ho někdo podrazil.
Během toho jsem tam mohl libovolně chodit.
Čmuchal jsem tam.
Fotil jsem a snažil se něco zjistit.
Jednou se od počítače ohlídnu
a vidím ty krabice.
Pak mi to došlo.
Tony jednou přišel, měl špatnou náladu.
Říká: „Nikoho z vás nepotřebuju.
Stačí mi tohle,“ a vzal složku.
„Stačí mi tohle.
S tímhle můžu pracovat i z auta.
Víc nepotřebuju.“
A práskl složkou a odešel.
Říkám si: „Tohle potřebuje? Co to je?“
Mrkl jsem na to.
Byly to složky se jmény lidí.
Otevřel jsem je.
Nenazval bych to ani dokumentací,
byly to jen volné listy papíru, poznámky, lístečky.
Vytáhnu to a vidím, co bere John Secada.
Na stole vidím čtyři deníky.
Nalistoval jsem jednu stránku.
Byli tam hráči baseballu počínaje Alexem.
Melky Cabrera. Ryan Braun.
Překvapení.
Jedno jméno za druhým a vedle nich Pro.
Pak další jména.
U nich COL. a pak další s H.S.
Stovky, tisíce jmen.
Spousta vám nic neřekne, ale některá ano.
Když v Miami vidíte jméno A. Rodriguez,
nic vám to neřekne.
Nejspíš je tam tisíc Alexů Rodriguezů,
ale pak si všimnete jména A-Rod.
Pak mi to zase došlo.
„Baseball. Víte, kdo jsem?“
Ne, nevím, kdo je.
Google.
Zadal jsem „Anthony Bosch, baseball“ a jako první vyskočil
článek z roku 2009 o tom, jak byl s otcem zapojený
do skandálu Mannyho Ramireze.
Teď je jasné, o co tady jde.
Tak dobře.
Nemám moc času, tohle je asi všechno.
Chci své peníze.
Co on potřebuje?
V těch denících má až moc informací.
Víte co? Zjistím, v čem ten chlap jede.
Zničím ho.
Všiml jsem si, že mi některé deníky zmizely.
Takže nejdřív jsem šel za Rickym Martinezem
a řekl: „Ricky, někdo mi asi krade věci.“
Přišla mi od Rickyho SMS.
„Tony s tebou chce mluvit.“
Ptám se: „Má moje peníze?“
A on: „Ne. Nevíš, kde jsou deníky?“
A já: „Jaké deníky?“
„Tony měl na stole deníky, které jsi mohl omylem vzít,
a chce je zpátky.“
Já na to: „Jsem tak rozrušený kvůli svým penězům,
že teď asi nemůžu dělat nic dalšího.“
„Tony říká,
ať mu je vrátíš, nebo uvidíš.“
Já na to: „Fajn.“ Poslal jsem ho do prdele.
Chtěl ty peníze hned i s úrokem z úroku
a já na to: „Za žádných okolností nezaplatím
x dolarů nad rámec dohody.“
Možná jsem tenkrát zaplatit měl.
Bylo by to mnohem levnější, než mě to nakonec stálo.
Jednu mi přišel e-mail.
Bylo u něj jméno David Castillo.
Byla to krátká zpráva.
Prý četl článek, který jsme před pár lety napsal
a člověku jménem Tony Bosch.
„Mám o tom doktorovi další informace,
mohly by vás zajímat.
Když tak zavolejte.“
Hned druhý den ráno mi zavolal.
Jako novinář mám o lidech vždy pochyby.
Ten člověk byl rozrušený, velmi nervózní.
Během hovoru mi řekl pravé jméno,
abych si ho mohl ověřit.
Domluvili jsme si schůzku ve sportbaru v jižním Miami
hned naproti Boca Tanning.
Porter řekl: „Baseball mě nezajímá.
Můj jediný cíl je zničit Tonyho Bosche.
Lhal mi a chci mu totálně podělat život.“
Tim řekl: „Bosch ani není lékař.“
Já na to: „Viděl jsem diplom. Univerzita Belize.“
„Tam pracovat může, ale tady k tomu nemá oprávnění.“
A já...
Přišel jsem s nejlepším úmyslem mu pomoct
a zjistil jsem, že je to podělanej podvodník.
Přinesl mi jeden z těch deníků k nahlédnutí.
A on: „Můžu dostat kopie?“
Já řekl: „Ano, můžete.“
„Dokážete ho sejmout?“
„Jestli je to pravda, tak ano, tohle je bomba.“
Porter Fischer prakticky přestal komunikovat.
Měl jsem velké obavy,
že se ty informace dostanou do špatných rukou,
někomu nepovolanému.
Zavolal jsem Alexovi, co se stalo
a že se mě snaží vydírat, a pak jsem šel za Ugim.
Řekl jsem: „Máme problém.“
Ugi řekl: „Klid, postarám se o to.“
Ugi šel za Petem Carbonem.
Spolupracoval jsem s Timem a dělal mu kopie.
Pete mi asi 15krát volal.
Zavolal jsem mu a on:
„Kdes byl? Potřebuju se něco zeptat,
ale žádné lži.“ Já na to: „Co?“
A on se ptá: „Bonzuješ na Bosche?“
A já: „Pomáhám někomu z New Times.“
„Nemáš tušení, cos udělal.
Teď tě zabijou.“
Ptám se: „Bosch?“ A on: „Ne, Ugi.“
„Ugi? Proč?“
„Netušíš, jaké má kontakty. Je to velká ryba.
Je v tom namočených hodně lidí, musíš to zarazit.
S Ugim si nezahrávej. Má moc dobré kontakty.
Jestli to otisknou, zabijou tě.“
Tak jsem si říkal:
„Dobře, narazil jsem na nějakou výrobnu steroidů
nebo tak něco a Ugi kvůli tomu půjde ke dnu.“
Dostal jsem strach.
Pořádný strach.
Říká: „Přijedu.“
A já: „Nejezdi.“ A on: „Přijedu.“
Vzal jsem si pistoli a sedl do auta pod plachtou s dírou
a čekal, až někdo přijede.
Nikdy jsem na nikoho nevystřelil,
a nechtěl jsem se nechat zabít ve vlastním domě.
Objevil se Pete, nechal jsem ho vystoupit
a dojít ke dveřím a přišel jsem k němu.
Říkám: „Pete.“ A on: „Tady jsi.
Schovej tu pistoli.
Běž dovnitř.“
Jdu dovnitř a říkám si: „Co se děje?
Teď mě zabijou?“
A on: „Co ten článek?“
A já: „Chci své peníze.“
A on: „Co fakt chceš?“
A já: „Chci jen zpátky peníze.“
„Ptám se naposled, co chceš?“
Povídám: „Chci, ať ten zmrd zaplatí.
Za to, že mě okradl.“
On říká: „To zařídíme.
O to se postaráme,
ale právě teď chceš jen své peníze?
„Chci jen své peníze.“
„O to se postarám, ale potřebuju ty deníky.“
Já na to: „Dobře.“
A on: „O celou tu věc se postarám.“
Vzal jsem ty čtyři deníky a dal je Peteovi.
Nebyl důvod, abych si je dál nechával.
Tim už ty informace měl.
Čím déle jsem je měl u sebe,
v tím větším nebezpečí jsem byl.
Ugi přišel za Alexem: „Dej mi deset tisíc.“
Alex říká: „Nestojí to jen čtyři nebo pět?“
„Prostě mi dej deset.
To mi bude stačit.“
Druhý den volá Pete: „Můžeš přijít do solárka?“
Dal mi 4 000 dolarů.
Říkám: „Co? Mám dostat jen 3 600.“
A on: „Těch 400 si nech za ty potíže.“
Ptám se: „Dal jsi mu ty deníky?“
A on: „Ne.“
„Co jsi s nimi udělal?“
„Dal jsem je A-Rodovým lidem.“
A já povídám:
„A-Rod je... Jak sakra znáš A-Roda?
Co s tím má společného A-Rod?“
Místo aby deníky vrátili mně,
dali je A-Rodovi.
Podle nich patřily jemu, protože zaplatil deset tisíc.
Řekl jsem si: „Výborně.
Půjdu za A-Rodem a on mi je musí dát.“
Ale Alex mi ty deníky nedal.
To bylo poprvé, co mi Pete řekl to jméno, A-Rod.
Tehdy jsem pochopil, že A-Rod nebo jeho lidi
manipulují s Ugim nebo Petem nebo Boschem.
Alex se v osobním životě
vždy obklopoval pochybnými lidmi.
Vyrostl v Miami.
Asi je to tím.
Pete zavolal: „Hele, chci pravdu,
vyjde ten článek, nebo ne?“
„Požádal jsem, ať to zastaví.“
Porter mě nikdy nepožádal, abych to zarazil.
Věděl, že to za pár dní vyjde,
že to bude na titulce Miami New Times
v desítkách tisíc kopií po celém městě.
Že to bude na internetu.
A věděl, co všechno tam bude.
Věděl jsem, že to vyjde, ale řekl jsem mu to,
protože jsem zpanikařil. Byl jsem v tom úplně sám.
Pete řekl: „Udělal jsi správnou věc, jsi hrdina.“
Další den bylo úterý.
Zavolal Pete.
Totální průser.
Otiskli to. Ptám se: „Co vědí?“
On říká: „Všechno.“
Ten článek vyvolal poprask.
Přinášíme žhavou zprávu.
Prominentní hráči baseballu jako Alex Rodriguez,
Melky Cabrera a Gio Gonzalez
figurují v záznamech, které prý Miami New Times
získaly od zaměstnance firmy Biogenesis.
Věděli jsme, že ten článek vyjde.
Tak jsme předem zavřeli.
Anthony Bosch, ředitel kliniky, která minulý měsíc zavřela,
byl spojen s Mannym Ramirezem, když dostal distanc na 50 zápasů
za porušení dopingových pravidel v roce 2009.
Bosch nebyl úřady nikdy obviněn.
Podle tříměsíčního vyšetřování novin Miami New Times
ze záznamů plyne, že firma prodávala látky na zvýšení výkonu
včetně růstového hormonu, testosteronu a anabolických steroidů.
Nejnovější dopingový skandál v baseballu se může stát největším v historii sportu.
Uvědomil jsem si, že tentokrát jsem fakt v průšvihu.
Do prdele...
Teď jsem v rejži.
Cítil jsem se jako Ray Liotta na konci Mafiánů,
když jede autem, sjetý koksem,
a sleduje ho vrtulník.
Tak jsem si připadal, jen bez vrtulníku.
Je to šílené.
Teď chápu, když celebrity říkají, že nemůžou ani z domu,
protože je pořád někdo obtěžuje.
Začali nahánět všechny mé známé,
každého, kdo se mnou byl nějak spojený.
Zkusili jsme Bosche najít v hotelu v Coconut Grove v Miami.
U auta spojeného s Boschem jsme taky neměli štěstí.
Můžeme dostat jakýkoli komentář od pana Bosche?
Pořád jsem se přesouval z místa na místo.
Většinu času jsem pak trávil vyhýbáním se lidem.
Volali mi třeba:
„Do solárka chodí lidi, kteří tě hledají.“
Pete řekl: „Nemáš tušení, co jsi udělal.
Podrazil jsi lidi. Zničil jsi jim život.
Jak jsi mohl? Seš hajzl!“
A já: „Komu jsem zničil život?“
„Víš co? Skončil jsem s tebou. Buď rád, že ti nenamlátím.“
Porter po vydání článku úplně zpanikařil.
Měl obavy, že je v nebezpečí,
a měl pravdu.
Nešlo jen o hráče, nešlo jen o dealery steroidů,
šlo o Carboneovy ze solárka.
Šlo o možné kontakty dealera steroidů,
pokud šlo o organizovaný zločin.
Šlo o příbuzné a fanoušky některých hráčů.
Není to tak šílené, jak to zní, když si uvědomíte dosah toho článku
a že tam chodili i význační lidé z Miami,
kteří nebyli hráči.
Policisté, soudci.
Tak jsem se zašil a byl ze všech paranoidní.
Má štěstí, že teď není někde na dně kanálu.
Rozhodl se, že musí z města, a záznamy vzal s sebou.
Sbalil jsem krabice a uskladnil je v Ocale.
Rodriguez si udržel proslulého obhájce Roye Blacka.
Udržel si i PR firmu, která dnes jeho jménem vydala prohlášení.
Zpráva o údajném vztahu mezi Alexem Rodriguezem
a Anthonym Boschem není pravdivá.
Krátce po článku v New Times přišli s vlastním článkem v Yahoo Sports,
skoro jako by navazovali.
Najednou se objevovala nová jména
a nejvýznamnější byl Ryan Braun.
Braun je uveden s ostatními hráči mezi klienty Biogenesis,
zavřené kliniky z Coral Gables,
v rámci rostoucího dopingového skandálu v baseballu.
Později se zjistilo, že to jméno prozradil tábor Alexe Rodrigueze.
Měl za to, že čím víc lidí bude ve skandálu namočeno,
tím méně bude sám vyčnívat.
Nebyl tam jen Ryan Braun, ale i Francisco Cerevelli,
Alexův spoluhráč.
A když vás práskne vlastní spoluhráč, jen aby od sebe odvrátil pozornost,
je to pěkně na houby.
Nejlépe placený hráč v dějinách baseballu
hodí přes palubu hráče, který vydělává 500 táců ročně.
Každý bojoval sám za sebe.
Každý chránil jen sám sebe.
Asi 20 hráčů MLB údajně
může čelit distanci kvůli
spojení s Boschem a jeho už zavřenou
klinikou Biogenesis v Miami.
DOPINGÁŘSTVÍ
Biogeneis totiž vydělávala
prodejem látek na zvýšení výkonu
jako růstový hormon, testosteron
a anabolické steroidy.
Když to prasklo,
čekal jsem, že za mnou přijde zákon,
ať policie z Coral Gables,
policie z Miami nebo protidrogový úřad, ale nikdo nepřišel.
Začínalo mě to frustrovat.
„Copak to nikoho nezajímá?“
Pozval mě do svého domu v jižním Miami.
Tehdy Porter bydlel v domě pro hosty za svým rodným domem.
Když jsem ho našel, napájel se Kool-Aidem s vodkou
z velkého kelímku.
Měl tam hrozný nepořádek.
Měl velkou figurku Hulka, a když jsem se posadil,
všiml jsem si i pistole na stole.
Tim řekl: „Volali z úřadu.“
Ptám se: „Kdo?“
A on: „Ministerstvo zdravotnictví.“
„Ministerstvo zdravotnictví?
Nepokutují restaurace nebo špinavé záchody?“
Myslel jsem, že se mi Anthonyho Bosche podaří obvinit,
pokud získám ke spolupráci pár jednotlivců.
Detektiv Hill dělal na protidrogovém v Baltimoru.
Nevěděl jsem, proč šel na Ministerstvo zdravotnictví Floridy.
Když jsem se zeptal, řekl mi,
že se dostal do sporu s nadřízenými.
Baltimorská policie nalíčila past na jednoho ze svých.
Cílem byl pětatřicetiletý Jerome Hill, čtyři roky ve službě.
Dostávali informace, že tento policista přijímá úplatky.
Jako spousta lidí na Floridě tady Hill skončil poté,
co se v jiném státě dostal do křížku se zákonem.
Vyšetřovaný policista
napadl policistu v utajení.
Napadený policista pak Hilla zatkl.
Ten je nyní obviněn z napadení.
Hill si náš článek přečetl a jeho práce spočívala ve vyšetřování
lékařů a lékáren bez licencí.
Poprvé jsem se osobně setkali v Hooters.
Řekl jsem mu: „Baseball a všechno, co se děje,
je mi u prdele.
Hráči mě nezajímají.
zajímají mě falešní doktoři a lékárny a drogy
a chci chránit lidi a jejich děti.“
Konečně někdo chápal, o co tady skutečně šlo.
Tony Bosch se na scéně pohybuje mnoho let.
Lidem vykládá, že je doktor. Doktor medicíny ale není.
Jedna z věci, které mě trápily nejvíc,
byla marginalizace mě jako člověka a mé práce.
Říkali, že jsem podvodný doktor,
falešný lékař.
Falešný lékař...
Falešný doktor...
Podvodník...
Falešný a nelicencovaný je rozdíl.
Falešného doktora vnímám tak, že se ráno probudíte
jako pekař a najednou chcete být doktorem
a pověsíte si falešný diplom.
Diplom vám vytiskne každá tiskárna v Miami.
Dáte si na zeď diplom
a začnete si říkat doktor.
To je u mě falešný doktor.
Nelicencovaný lékař je ten, který studoval,
byl na praxi, protože jinak by nemohl
dokončit lékařskou školu,
možná byl po škole na praxi v jiné zemi,
ale nemůže z nějakého důvodu získat licenci tady.
Víte, co na to říkám? S tím běžte do prdele.
To můžete vykládat svojí babičce,
ale mně to neříkejte.
Podvod je v podstatě neoficiální státní byznys Floridy.
Ve zdravotním systému dochází k podvodům za 80 až 100 milionů ročně.
To je 15 % celého systému.
Není to celá ekonomika Floridy?
Jen část. Spousta je z Dade County.
To platí ještě víc v posledních letech
kvůli floridskému guvernérovi Ricku Scottovi.
Když zabrousíme do politiky, Scott řídil firmu,
která spáchala největší zdravotnický podvod v dějinách.
Právo nevypovídat využil 75krát.
Co jste se ptali?
Nevzpomínám si. Netuším. Asi vám nerozumím.
-Nemůžete odpovědět? -Ne.
Je to šokující, ale Scott nejevil zájem došlápnout si
na podvodné lékaře a zdravotnictví v tomto státě.
Muž z jižní Floridy byl zatčen za neodbornou péči.
Jose Ramirez se podle policie vydával za lékaře.
Samir Al Shariv se propaguje jako lékař poskytující
kosmetickou a osobní péči.
Podle policie je podvodník.
Transgenderová žena si hrála na lékařku a jiné ženě do hýždí
vstříkla látky určené k opravě pneumatiky.
Shriver svého pacienta ve věku 55 let potkal v únoru
ve skladu v Hialeah.
Pacient tvrdí, že mu zohavil penis.
Podle policie v jižní Floridě těchto případů přibývá,
zvlášť mezi Latinoameričany, a podobná zatčení
snad pomohou, aby si lidé uvědomovali,
že cedulka na dveřích vždy nezaručuje lékaře za dveřmi.
No descansese...
hasta que cara persona que quiere un trabajo en la Florida, no puedo lograr.
V jižní Floridě je těchto omlazovacích klinik spousta.
Mají mnoho různých názvů.
Baseball se tím měsíce zabývá,
ale i kdyby získali důkazy, které citují New Times,
nestačilo by to.
Bylo by potřeba něčí přísežné prohlášení
„Ano, tohle je pravda.“
V podstatě byste potřebovali Tonyho Bosche,
který má být ústřední postavou.
Když skončila éra steroidů, baseballová liga vytvořila
vlastní vyšetřovací oddělení.
Většina fanoušků o tom neví, ale je to skoro jako interní FBI
pro prvoligový baseball.
V oddělení pracují většinou bývalí policisté,
především z New Yorku a Bostonu.
MLB požádala: „Pošlete sem do Miami pár vyšetřovatelů.“
Na jižní Floridě se s tím vůbec nepárali.
Používali všechny strategie.
Uplácení lidí za informace.
Jeden vyšetřovatel
koupil mé přítelkyni boty.
Pak poslal květiny, aby se mohl dostat ke mně.
Smál jsem se.
„Výborně, pošlu vám i seznam, abyste mi mohli dělat nákupy,“
to jsem si v podstatě říkal.
Řekl jsem: „Zlato, ať klidně posílá další věci.“
Vyšetřování se skutečně vyvíjelo neuvěřitelně bláznivě.
Bylo to úplná klauniáda.
Vyšetřovatelé spali se svědkyněmi.
Hlavní vyšetřovatel Dan Mullin měl jednu dobu
románek s bývalou sestrou z Boschovy kliniky.
Gratuluji, MLB, vypadá to, že tady odvádíte parádní práci.
Biogenesis je lepší než Tinder.
Bylo jasné, že všechny ty vylomeniny
ohrozí celé vyšetřování.
Jednou někdo zaklepal.
Otevřu a stojí tam dva chlápci.
„Jste Porter?“ a já na to: „Kdo se ptá?“
A oni: „Jsme od MLB, detektiv Riley a Maldonado.“
„Nemám co říct. Nechci s vámi mluvit.“
A oni: „Co byste chtěl?“
Z legrace jsem řekl: „Víte co?“
Chtěl bych solárko a dům v centru Floridy.“
„Tohle chcete? Můžeme to zařídit.
Budete s námi mluvit?“
Říkám si: „Ti se mnou fakt hodně chtějí mluvit.“
A podali mi obálku.
Otevřel jsem ji a byla tam spousta peněz.
Pět táců.
„Tohle je za vaši pomoc a může toho být víc.“
Souhlasil jsem, že se s Rileym znovu sejdu.
Sešli jsme se v parku Deering Estate jižně od mého domu.
Zeptal se: „Nevadilo by vám mluvit s mým šéfem?“
Řekl jsem: „Nejsem si jistý.“
A on: „Je tady.“
Jako by se schovával v křoví a čekal, až se objevím.
Zpoza zatáčky po silnici přišel Dan Mullin.
„Hodně jsem o tom přemýšlel a chceme vás zaměstnat u MLB.“
Ptám se: „K čemu?“
„Na pomoc.“
A já: „Na pomoc se sbíráním míčků na stadionu?“
A on: „Pomohl byste nám rozluštit dokumenty
a můžete jít taky na jiné kliniky.
Infiltrovat je a zjistit, jestli bychom neměli vědět ještě o něčem.“
„Zbláznili jste se?
Uvědomujete si, že jsem tady odepsanej?“
Ptá se: „Co chcete?“
A já: „Nechci být váš zaměstnanec
a má to větší hodnotu než deset táců.“
Za prvé se mi nelíbilo, jak se mnou MLB jedná.
Informace, které chtěli, jsem už použil.
Už jsem je dal novinám. Už se šířily.
Proč je chce MLB? Jako alibi?
Abyste něco skryli? Nevím.
Styděli jste se, že váš anti-dopingový program je jen fraška?
Nevím.
Snažíte se mě přinutit, abych vám dal informace.
Kdo sakra jste?
Jste soukromá organizace.
Jste MLB, jste sport. Nejste zákon.
Nebyli to zástupci zákona.
Jen baseballová organizace.
Hlavní právník MLB řekl:
„Jsme vám ochotni nabídnout 125 000 dolarů za vaše dokumenty.“
Odmítl jsem je. Řekl jsem: „Nestojí to za to.“
Řekl, že jim stejné informace nabízí někdo další.
Myslel jsem, že blafuje: „Fajn, získejte je od nich.
Nechci skončit někde na dně kanálu.“
Řekl jsem Porteru Fischerovi, že potřebuji záznamy o pacientech z té kliniky.
Měli jsme víc než dost důkazů k důvodnému podezření,
ale ty záznamy jsem potřeboval.
Co nejdřív.
Řekl mi, že jsou v Ocale.
Řekl: „Přivezte je. Jste svědek pro floridské ministerstvo.
Dáme to k soudu.“
Cestou do Ocaly jsem se stavil v Boca Tanning Clubu.
Přišel jsem se opálit jako při běžné návštěvě.
Gary se ptá: „Kam jedeš?“ A já: „Do Ocaly.“
A on: „Kvůli čemu?“
Řekl jsem: „Vyzvednout dokumenty.
Musím je odevzdat ministerstvu.“
Gary Jones je technik pracující pro Carboneovy,
dělá servis solárií.
Byl jsem tam pořád.
S Garym jsem se seznámil stejně jako s Petem a Anthonym
a ptal jsem se: „Máš na to školu?“
A on: „Udělal jsem si ji po krimu.“
Gary Jones je klasický kriminálník.
V 70. a 80. letech se roky živil
paděláním americké měny.
Stal se jedním z hlavních padělatelů na Východním pobřeží.
Nakonec ho chytli.
Odseděl si dva roky a jako mnozí v tomhle příběhu
se na Floridě snažil o nový život.
Tady se lidi při seznámení neptají
„Ahoj, jak se jmenuješ?
Dáš mi telefon? Seděl jsi někdy?“
Kdybyste každého odstřihli za chyby v minulosti,
nebavil by se nikdo s nikým.
Porter Fischer je až naivně důvěřivý.
Opravdu chce lidem věřit.
V každém hledá přítele.
V tu dobu měl opravdu něco cenného.
Měl záznamy spojené se skandálem, ze kterého si chtěl každý něco urvat.
Gary Jones naivku hned pozná.
NAIVKA
Jel jsem do Ocaly pro ty krabice.
V neděli ráno mi volal: „Co děláš?“
Jedu teď zpátky.
Musíš se cestou stavit v solárku. Sejdeme se tam.
Mám nový nástřik. Bude se ti líbit.
Zvažuju, že to udělám sám, a chci tě do toho zapojit.
Víš o opalování všechno.“
Portere sem, Portere tam.
Použil správné páky a je to něco, co mě baví.
Řekl jsem: „Budu tam." „V kolik?“
Říkám: „Nevím, asi kolem jedné.“
Zaparkoval jsem vzadu hned vedle Anthonyho
a vedle Garyho.
Byl tam Gary i Anthony.
„Rád tě vidím,“ a tak dál
a Anthony odjel.
Šel jsem s Garym dopředu.
„Jdeš na ministerstvo?“
Říkám: „Jo. Byl jsem pro dokumenty. Musím to ukončit.“
A on: „Dobře. Běž zkusit ten nástřik.“
Zavedl mě dovnitř jako vždy.
Nechal jsem se nastříkat.
Byl jsem tam asi deset minut.
Vyjdu ven a na recepci je Gary. „Hej, jak to voní?
Ta barva vypadá skvěle.
Nevypadá to fakt skvěle?
Víš co? Je to super. Taky to zkusím.“
Šel dozadu.
Obul jsem se a šel k autu a vidím, že mám otevřené dveře a kufr
a všude rozbité sklo.
„To je moje auto?“
Všechno zmizelo.
Běžím zpět do solárka a řvu na holku.
„Volejte policii!“ Jdu dozadu a bouchám na dveře.
„Gary, vykradli mě!“
A on na to: „Cože?“
A já: „Vylez, někdo mi totálně vybral auto.“
Šel ke své dodávce a taky měl rozbité okýnko.
„Sakra, mně taky vykradli auto.“ A tak dál.
Přišel Anthony. „Někdo se vloupal do auta.“
Říkám: „Jsou tady vzadu kamery? “
A oni: „Ne, ne, ne.“
Přijel policajt.
Šílím a říkám mu:
„Vzali všechno.“
„Uklidněte se.“
A já: „Vzali důkazy ke kriminálnímu případu.“
„O čem to mluvíte?“ A já: „Biogenesis. Baseball. Alex.
Víte, o čem mluvím? O A-Rodovi.“
Vzal jsem telefon a volal detektivu Hillovi.
Vysvětlil mi, že mu vykradli auto
a ty záznamy, které jsem chtěl,
mu z auta ukradli.
Říkám: „Jsem tady a šílím.“
A ten policajt si asi říkal „O čem ten magor mluví?“
Kdo by kradl lékařské záznamy jiných lidí?
Jak se to mohlo stát? Udělala to MLB? Alexovi lidé?
Boschovi lidé?
Jak se to stalo?
Netušil jsem, jak někdo věděl, že mám krabice v Ocale,
jak někdo věděl, kde jsem.
Říkám si: „Mám v autě štěnici?
Odposlouchají mi telefon?“
„Co vaši přátelé?“ Říkám: „To těžko.
Jak by to věděli?
Jak by to zorganizovali? Kdo...
Když jsem šel dovnitř, Gary tam byl. Opaloval se.“
Otočil jsem se a všiml si něčeho na straně spolujezdce,
u kliky na dveřích.
Ptám se policejní techničky: „To je krev?“
A on se podívala a řekla: „Ano.“
Zavolali mi z policie v Boca.
Znáte Reginalda St. Fleura?
„Reginalda... myslíte Reggieho?“
Reginald St. Fleur byl jen poskok.
V solárku rozdával letáky.
Vyměňoval žárovky.
Říkám: „Ano, znám.“
Dobře, protože jsme dostali výsledky DNA a ty odpovídají Reginaldovi.
Automaticky mě napadlo:
„Převezli mě, totálně mě převezli.“
Podfoukli mě. Podfoukli mě Gary a Anthony.
Takže jste to byli vy.
Porter řekl jen jednomu člověku, že jel do Ocaly pro složky
a vrací se zpátky, a to Garymu Jonesovi.
Když se podíváte, kdo najal obhájce Reginalda Fleura,
byli to Carboneové.
Reginald St. Fleur čelí obvinění z vloupání
do vozu zaparkovaného v březnu u solárního studia Boca Tanning.
Vůz patřil muži, který nahlásil nelegální činnost v klinice Biogenesis,
kde minimálně dvanáct sportovců
údajně obdrželo látky na zvýšení výkonu.
Ve voze byly dokumenty, které skandál vyvolaly.
Vyšetřovateli Dominguezovi od MLB jsem řekl,
že Porteru Fischerovi se právě vloupali do auta
a ukradli spoustu záznamů o pacientech,
které měly být předány státu.
Pokud některý ze záznamů obdržíte,
musíte okamžitě informovat státní orgány.
Je to součást státního vyšetřování.
Nevím, jestli se to dalo vysvětlit jasněji.
Porter Fischer to netušil, ale lidé, kterým se rozhodl věřit
v solárním studiu,
byli v podstatě skupinou organizovaného zločinu.
Věděli, že mají dva snadné cíle,
Alexe Rodrigueze a MLB,
a rozhodli se na obou vydělat co nejvíc peněz.
Carboneové už originály deníků prodali
Alexi Rodriguezovi.
A-Rod ale nevěděl, že Pete má jejich další kopii.
Porter Fischer mu dal flash disk s naskenovanými deníky.
Pak oslovili MLB,
která ty informace zoufale chtěla.
Zavolal nám muž, který se představil jako Bobby
BOBBY Z BOCA NEBOLI GARY JONES
a řekl, že má dokumenty z Biogenesis,
a nabídl, že se můžeme dohodnout, abychom je získali.
ROB MANFRED, PROVOZNÍ ŘEDITEL MLB VEDOUCÍ VYŠETŘOVÁNÍ BIOGENESIS
Nabídl, že vám je prodá.
Správně.
Vy jste nabídli, že je koupíte.
Nabídl je a mi je koupili.
Za kolik?
Sto tisíc dolarů.
MLB předala v restauraci usvědčenému zločinci
sto tisíc dolarů v hotovosti za ukradené dokumenty z kliniky.
Dva různí hosté u vedlejších stolů to celé tajně natáčeli,
aniž by o sobě navzájem věděli.
Jedním byl Anthony Carbone,
který věděl, že něco může kápnout od Alexe Rodrigueze,
pokud bude mít záznam této pochybné transakce.
PLATBA ZA VIDEO, KDE MLB KUPUJE DOKUMENTY OD BIOGENESIS A PORTERA FISCHERA
U druhého stolu to natáčel někdo od MLB.
Gary a Carboneové ale ještě neskončili.
V MLB Garymu Jonesovi řekli: „Když nám seženete originály,
ne jen kopie, můžete vydělat ještě víc.“
Pak mě napadlo: „Proto Gary zorganizoval to vloupání,
aby dostal ještě další peníze.“
Pak proběhl druhý nákup za 25 tisíc dolarů.
Pořád nevěděli, kdo Gary Jones je.
On na tom vydělal nejvíc.
Prostě neuvěřitelné.
Můj právník mluvil s Robem Manfredem.
Rob Manfred byl v MLB druhý nejvyšší hned za Bugem Seligem.
„Mnozí ukazují na vás, že zodpovídáte za to vloupání
a zmizení důkazů.“
Rob Manfred řekl: „My s tím vloupáním rozhodně nemáme nic společného,
ale víme, kdo ano.“
V MLB museli vědět, že ty dokumenty byly ukradeny
a jako zločin to vyšetřuje Jerome Hill a státní orgány,
ale přesto nebyl nikdy nikdo obviněn
kromě Reggieho St. Fleura, té úplně nejmenší ryby,
který samotné vloupání provedl.
Jsem si naprosto jistý, že někdo z MLB
měl být zatčen a obviněn.
Těžko se dá dojít k jinému závěru, než že místní policie
neměla žádný zájem předložit soudu případ,
ve kterém by mohla figurovat MLB.
Tahají mě k soudu. Jsem sám.
Nemám přátele.
MLB mě komanduje.
Cítím se velmi zneuznaně.
Nebýt mě, nic z toho by se nedělo.
Kde je poděkování?
Kde je můj pamlsek?
Jaké to bylo v těch měsících, kdy vyšlo najevo vaše jméno?
Už nemám žádné přátele.
Nechodím na stejná místa jako dřív.
Mám pořád stažené rolety.
Stále u sebe nosím zbraň.
Tohle jsem nečekal.
Kvůli tomuhle jsem to nedělal.
Každou křivárnu, kterou udělala MLB,
jako uplácení svědků, vyhrožování lidem, aby spolupracovali,
dělal skoro stejně i A-Rod se svými lidmi.
Alex byl první, kdo se ozval.
A-Rodovi lidé se snažili Tonyho přesvědčit, že ho ochrání,
zaplatí výdaje.
Nabízeli, že ho pošlou do Kolumbie, kde se může zašít.
Nabídli, že mi zaplatí právníka, v podstatě, abych byl zticha.
Oba právní týmy měly spolupracovat
ve snaze zabránit vyšetřování od MLB.
Jeho tým zaplatil asi 25 tisíc dolarů,
ale za jeho nabídkami vždy něco bylo.
Pokaždé to nějak fungovalo v jeho prospěch, ne můj.
Dělal, co mohl, aby celému vyšetřování bránil,
a snažil se, aby MLB nedostala Tonyho Bosche do rukou.
Na dno v roce 2013 jsem se dostal na konci května.
MLB a A-Rodovi se vyhýbal měsíce.
O jediný zdroj příjmů,
Biogenesis a prodeje steroidů, samozřejmě přišel.
Narůstaly mu právní náklady.
Měl jsem soud ve snaze snížit alimenty
a musel jsem vyplnit finanční prohlášení.
Právníka jsem se ptal: „Co tam mám napsat?
Protože žádné peníze nemám.“
Byl jsem švorc.
Vyšetřoval mě protidrogový úřad, stát,
MLB, A-Rodovi lidé
a hrozilo mi vězení.
Uvědomil jsem si, že se mi hroutí svět.
Mou strategií bylo najít mocného spojence,
abych dokázal sníst, co jsem si nadrobil.
Tak jsem se rozhodl poskytnout rozhovor Pedrovi Gomezovi z ESPN.
Máme velmi dobré společné přátele.
Pedro Gomez je z Miami. Chodil na střední Coral Park High.
Pořád se mluví o šesti stupních odloučení od Kevina Bacona,
ale v Miami vás asi od kohokoli odděluje jen jeden stupeň,
zvlášť v kubánské komunitě
a u lidí, kteří vyrostli v 80. letech.
Pedro byl jeden z mála, komu jsem tehdy důvěřoval.
Byl mým terapeutem.
Popíjeli jsme spolu.
Působilo to na mě, že loví nějakou nabídku.
Pedro řekl: „Jsi troska.
Než se to přežene, budeš mrtvý.
Měl bys zavolat Manfredovi, jestli se nějak nedohodnete
a neukončíte to.“
Řekl jsem: „Ty získáš rozhovor a já pošlu vzkaz.“
Rozhovor s Gomezem proběhl v Monty's v Coconut Grove.
MONTY'S COCONUT GROVE, FLORIDA 29. DUBNA 2013
Seděl v tom baru, který je tady za mnou.
Řekl jsem mu, ať počká, že hned přijdu.
Čekali jsme tady venku.
Měl jsem popito. Vyšel jsem ven s právníkem.
Řekl jsem: „Pojďme na to, ať to máme z krku.“
Kamery ESPN ho zachytily, jak jde z baru,
evidentně ve velmi podroušeném stavu.
Kdo ví, jestli vůbec spal?
Díky, že jste se zastavil na pár otázek.
Prý dodáváte látky na zvýšení výkonu.
Co na to říkáte?
Bez komentáře.
Jsem odborník na výživu.
O látkách na zvýšení výkonu nic nevím.
Abych byl upřímný, netušil jsem, co v tom rozhovoru říkám.
Manny Ramirez byl v roce 2009 vaším klientem.
Měl pozitivní test po předpisu podepsaném vaším otcem,
lékařem tady v Miami.
Údajně. Není to pravda.
Že je váš otec lékař, nebo že to podepsal?
Otec je lékař s licencí ve státě Florida.
Asi nejupocenější, nejhorší rozhovor v dějinách televize.
S Biogenesis prý byli spojeni další hráči,
Braun, Melky Cabrera, Bartolo Colon, Yasmani Grandal,
a všichni měli pozitivní dopingové testy.
Co k tomu můžete říct?
Neptáte se toho správného.
Musíte se zeptat jejich trenérů.
Bez komentáře.
Alex Rodriguez.
Jak říkám, bez komentáře.
Ale víte co?
Poslal jsem MLB vzkaz.
Víme, že MLB pročesává jižní Floridu
a probíhá veřejné vyšetřování.
Co by bylo potřeba, abyste s MLB
při vyšetřování spolupracoval?
Pořád jsem tady, Pedro.
Kontaktovali vás?
Nevím o tom.
Nekontaktovali mé právníky ani mě.
Spolupráci se nebráním. Nikdo mě nekontaktoval.
Byl to vlastně signál vyslaný Buda Seligovi.
Ten člověk byl připravený bonzovat.
Stačilo mu zavolat.
Díky za váš čas.
Pedro, díky.
Asi za 15 minut z MLB kontaktovali mého právníka.
Domluvili jsme rozhovor.
Tehdy jsem začal s MLB spolupracovat.
Bylo snadné se rozhodnout, s kým půjdu.
S Alexem, nebo MLB?
Kdybych se spolčil s Alexem,
byly by to samé lži.
Nakonec je to excentrický multimilionář,
ale MLB je excentrický multimiliardář.
Jakou má Tony Bosch motivaci spolupracovat s MLB?
Nejspíš pud sebezáchovy.
Dostali, co chtěli. Vyhráli.
Blíží se konec baseballového skandálu s dopingem.
MLB je připravena oznámit distance,
které se zapíší do dějin a otřesou sportem.
Týkají se i největších hvězd.
Největší z nich, Alex Rodriguez z Yankees.
Nejlépe placený hráč v dějinách baseballu
může být krok od toho, kdy vše ztratí.
Jeho osud může být v rukou baseballového komisaře Buda Seliga,
který se podle některých odborníků pokusí jej tuto sezónu
jakýmkoli způsobem dostat ze hry.
Mluvilo se o tom, že možná dostane doživotní zákaz jako můj hrdina Pete Rose.
Byl by to jeden z nejtěžších trestů od doby, kdy zákaz dostal Pete Rose
před čtyřiadvaceti lety za sázení na vlastní tým.
V tu dobu nakonec nešlo
o látky na zvýšení výkonu.
Byl to boj za odkaz,
Selig se snažil zachovat svůj odkaz a Alex zase ten svůj.
Bud Selig bude navždy znám jako komisař nesoucí zodpovědnost
během celého steroidového období,
kdy hráči dosahovali 50, 60, 70 home runů.
To vše se dělo za něj.
Alex Rodriguez, více než kterýkoli jiný hráč,
baseballová opatření proti dopingu totálně zesměšnil.
Už dříve byl vícekrát přistižen.
Nestydatě lhal v televizi.
To značně přispělo k tomu, že baseball byl ochotný
udělat téměř cokoli, aby A-Roda dostali.
Dobrý večer. V MLB přišel nejradikálnější trest
od skandálu Shoeless Joe Jacksona
z Chicago Black Sox téměř před sto lety.
Třináct hráčů bylo potrestáno distancem za látky na zvýšení výkonu
a nejslavnějším z nich
je Alex Rodriguez z NY Yankees, zvaný A-Rod.
Má distanc na 211 zápasů, zbytek této a celou příští sezónu,
to vše za užívání látek na zvýšení výkonu
a údajnou snahu to utajit a mařit vyšetřování.
Myslel jsem, že je to začátek konce, ale nebyl.
Proti distanci se odvolal jen jeden z hráčů.
Alex Rodriguez. Slíbil, že bude bojovat do hořkého konce,
trval na své nevině a řekl, že Seliga porazí v arbitráži.
I po distanci v podstatě řekl
„Seru na vás. Nemám distanc.“ A hrál dál.
Ten večer hrál v Chicagu, kde ho vybučeli.
Alex Rodriguez, jemuž hrozí distanc na 211 zápasů, proti kterému se odvolá,
se chystá na svůj první odpal sezóny,
tak si poslechněte, jak na něj diváci reagují.
Následuje za New York třetí metař, číslo 13, Alex Rodriguez.
Vzpomínám si, jak šel hrát v Bostonu.
Tady ve Fenway na něj fanoušci hodně bučí.
Všichni o tom mluvili, který nadhoz...
Kdo ho trefí?
Boston Red Fox tam postavili Ryana Dempstera,
patrně kvůli tomu.
Říkal jsem: „Jasně, Dempster.
Ten bude mířit přímo na hlavu.“
Tenhle ho málem trefil.
Cítil jsem, že to přijde.
Sázeli jsme se, jestli to bude první, druhý
nebo třetí nadhoz.
Trefil ho!
Měl jsi šanci to dát najevo při prvním nadhozu,
nedělej to při čtvrtém.
Měl by dostat distanc?
-Kdo? -Ryan.
Nejsem ten pravý, abych mluvil o distanci.
Kauza MLB se soustředí kolem tohoto muže, Anthonyho Bosche.
Museli ho dát do pořádku,
aby vypadal co nejslušněji
před soudem a médii, která by se ptala:
„Proč s ním spolupracujete?
Jak je spolehlivý? Jak je důvěryhodný?“
Protože na to se chtěl zaměřit Alex.
Proč byste věřili MLB s někým takovým?
Je to šmejd, drogový dealer, závislák na koksu, špatný syn,
špatný otec, špatný bratr, špatný všechno.
Je Bosch připraven dosvědčit, že Rodriguezovi dodával zakázané látky?
Bylo by to něco jiného, než tvrdil televizi ESPN minulý duben.
O látkách na zvýšení výkonu nic nevím.
To bylo tehdy. Jeden z Boschových bývalých přátel,
Bobby Miller, má podezření, proč Bosch otočil.
Řekl mi, že mu zaplatí pět milionů dolarů, a ty mu zaplatili.
-Kdo? -MLB.
Alex Rodriguez tvrdí, že jste mu zaplatili pět milionů dolarů.
To je naprosto neopodstatněné tvrzení.
Vůbec to není pravda.
Mám to přímo tady.
Mám to...
Mám to přečíst?
Za profesionální ochranu
utratili 1 456 176 dolarů,
právní kanceláři Samuela Rabina a právní kanceláři Susy Ribero-Ayalaové
zaplatili 766 849 dolarů
Právní kanceláři Piera Vasqueze 574...
Kanceláři Julia Ayala 486 904 dolarů.
Lewis Tein 49 600 dolarů...
Dohromady jsou to myslím skoro čtyři miliony dolarů.
Zbýval skoro měsíc do arbitráže.
Měl jsem narozeniny a byl jsem v New Yorku.
Bylo to pro mě celé stresující.
Arbitráže jsem se nikdy neúčastnil,
takže jsem potřeboval nejen flašku, ale taky něco jiného,
tak jsem to rozjel.
Narozeninová večeře přešla v celonoční večírek.
Všude drogy, nepořádek, museli jsem pak zavolat uklízečku.
V MLB šíleli.
„Je to náš korunní svědek
a flámuje si jako rocková hvězda.
Jako celá celá kapela.“
Mohl klidně říct: „Ten koks mi platila MLB.“
Je to odporný drogový dealer.
Je to jeho tvrzení proti tvrzení A-Roda.
Nemůžeme Bosche zatratit, když spousta důkazů
vedla k tomu, že díky němu chytli další lidi.
ÚSTŘEDÍ MLB 30. ZÁŘÍ 2013
Když jsem první den přijel,
před kancelářemi MLB na Park Avenue
byl obrovský dav.
A-Rod, A-Rod!
Vzpomínám si na cedule jako „Tony Bosch, drogový dealer“.
Při bližším pohledu byl ten protest zvláštní.
Vídal jsem stejné lidi se stejnou cedulí.
Pak jsem si všiml, že jsou cedule psané stejným písmem.
Byly na nich divné slogany jako „Bosch je lhář“ a „Vyhoďte Seliga“
a těžko se věří, že by něco takového dělali fanoušci.
Ukázalo se, že všechny ty lidi najal Alex,
aby venku stáli s cedulemi, a měli za to slíbenou pizzu.
Nějaký chlápek se ptal: „Hej, kdy nám donesou tu pizzu?
Jsme tady kvůli pizze.“
Arbitr Frederick Horowitz vyslechne obě strany.
Měl jsem obavy a byl jsem nervózní.
V životě jsem ničím takovým neprocházel.
Neměl jsem žádnou zkušenost.
Netušil jsem, co mám očekávat.
Právník mi řekl: „Co kdybyste udělal tohle?
Prostě se držte pravdy.“
Myslel jsem, že přijde s něčím lepším.
Tony Bosch poskytl mnohem víc, než baseball čekal.
SMS, e-maily, telefonní záznamy, hlasové zprávy
CÍTÍM SE DOBŘE. ZÍTRA VELKÝ DEN. CO MÁTE?
dokládající podle baseballu dlouhodobý vztah,
kdy Bosch poskytoval kúru A-Rodovi,
chodil mu domů dávat injekce,
a také jeho snahy mařit vyšetřování.
Seděl jsem naproti Alexovi.
Dělal obličeje, pitvořil se a snažil se mě rozesmát.
Dělal na mě tohle a tohle a pak hrál na jukanou,
jako by mu bylo pět.
Jednu chvíli jsem se rozesmál a arbitr mu řekl:
„Co děláte?“ a on na to: „Co? Já nic nedělám.“
Nebýt multimilionář, řekli byste, že je blázen,
ale říkejme mu excentrik.
V New Yorku pokračuje jednání, při kterém Alex Rodriguez
bojuje proti zákazu, který nemá obdoby.
Jeho právníci dnes ostře napadli MLB, která jej žaluje.
Viní MLB například z toho, že brala zákon do vlastních rukou.
Že její vyšetřovatelé někomu zaplatili 150 tisíc dolarů za dokumenty
odcizené bývalému zaměstnanci kliniky Biogenesis.
Dokumenty použité proti Rodriguezovi k jeho distanci.
Následující pondělí se to obrátilo a vyslýchali Alexe.
Nedokázal odpovídat. Evidentně byl totálně vinen.
Skoro jako malé dítě: „Nechci o tom mluvit.“
Kopl právníkovi do kufříku a Manfredovi řekl, že kecá
a že nebude odpovídat na ty lži a směšné otázky.
Rodriguez se vyřítil se závěrečnou poznámkou k Robu Manfredovi.
Řekl mi: „Robe, jsou to kecy a ty to víš.“
Odešel, skočil do auta
a nechal se zavést do rádia
A-Rode, co se stalo?
Ztratil jsem nervy.
Bouchl jsem do stolu a kopl do kufříku a práskl dveřmi
a prostě měl pocit, že ten systém... věděl jsem, že není spravedlivý,
ale co jsme dnes viděli, bylo nechutné.
Kdybych dal Boschovi pět milionů, řekl by, cokoli chci.
Udělal jste, z čeho vás viní?
-Ne. -Nic? -Nic
Je to celý můj život. Jsem součást dějin.
Pokud se to celé pokusíte zničit,
říkám „Ne“.
Řekněte mi, proč bych měl odehrát jedinou směnu?
Dokonce jsem si říkal, jaká škoda, že to muselo zajít až sem.
Baseballová hvězda Alex Rodriguez dnes dostal rekordní distanc.
Dlouhý pád pro někdejšího zlatého hocha baseballu,
nejlépe placeného hráče.
Distanc byl snížen na 162 zápasů
z 211 původně udělených komisařem Budem Seligem.
Mohl být Michaelem Jordanem baseballu.
Na Síň slávy teď může zapomenout.
Kdo vypadá hůř, A-Rod nebo MLB?
Nikdo nevypadá hůř než A-Rod.
Distanc? Já říkám vyhodit ho.
Měli Alexe dost.
Yankees jsou skutečný tým.
-A-Rod je skutečný? -Dobře, dostalas mě.
-Alex Rodriguez? -Seru na něj!
Měl jsi zastřelit A-Roda.
Se svými právníky žaluji MLB za disciplinární trest.
Žalujeme také hráčský svaz, že nedokázal MLB přelstít.
Dále žaluji steroidy za to, že jsou ve mně.
Žaluji Jackieho Robinse, že se kdysi do MLB dostal,
což vlastně vedlo k celé této situaci.
Milý Alexi Rodriguezi, je konec.
Nikdo za tebou nestojí, nikdo tě nechce zpět.
Ani tvůj tým, ani hráčská asociace, ani fanoušci.
Nikdo.
Vrať se ke svému zrcadlu,
obrazu kentaura a hromadám peněz a už se nikdy neukazuj.
Státní prokurátor mě vyšetřoval, ale skrz alimenty,
situaci kolem profesní licence,
vyšetřovali mou kliniku, problémy s pojištěním
nebo podvodem nebo tak něco.
Nakonec nic nenašli.
Nemohl jsem věřit organizaci, pro niž jsem pracoval,
a měl jsem pádný důvod si myslet, že v hlavním městě
některé čelní osoby chtěly,
aby se to vyšetřování rychle zametlo.
Můj nadřízený mi řekl: „Hádejte co?
Tenhle případ skončil.
Měl byste odevzdat, co k němu máte.“
Měl jsem toho spoustu.
„Mám tohle všechno...?“
Řekl: „Ne. Chtějí jen něco velmi stručného, uzavřít to, skončit to.“
Tady na Floridě je to tak, že můžete zkoušet štěstí pořád dokola.
Většinou se vám to vyplatí.
Stejně jako Boschovi.
Dostal jsem pokutu pět tisíc dolarů,
že jsem v jedné z klinik neměl lékaře s licencí.
Pokud vím, tak to snížili na nějakou nominální částku,
jen jako malé varování.
Chvíli jsem si tehdy vážně myslel
„Výborně. Aspoň tomu jsem se vyhnul.“
Že jsem nemusel jít do vězení.
Ale myslím, že po rozhovoru v 60 Minutes to znovu začali vyšetřovat.
Dnes poprvé uslyšíte podrobnosti o důkazech.
Mnohé z nich od Anthonyho Bosche, který tajně dopoval sportovce.
Nechal jsem se k 60 Minutes přemluvit,
prý to bylo důležité pro MLB.
Nechtěl jsem MLB zklamat.
Spolupracovali jsme.
Byl jsem dobrý v tom, co jsem dělal. Měl jsem výsledky.
Dělal jsem to mnoho let.
Kdybyste měli ty znalosti a zkušenosti jako já
a věděli pravdu o testování a jeho slabinách,
byla to vlastně hračka.
Hračka?
-Porazit systém? -Porazit systém.
-Podvádět. -Podvádět.
Přesně rok na to, co A-Rod dostal distanc,
mě zatkli z protidrogového.
Zakladatele Biogenesis Tonyho Bosche dnes ráno zatkla DEA.
Anthony Bosch, jeden ze zakladatelů Biogenesis,
a šest dalších osob byli obviněni
za údajnou účast na nelegální distribuci
látek na zvýšení výkonu nezletilým,
profesionálním sportovcům a dalším.
Tony Bosch není lékař. Je drogový dealer.
Kromě Anthonyho Bosche také Jorge Velasquez zvaný Ugi,
distributor testosteronu z černého trhu a Boschův dodavatel.
Ukázalo se, že žalobce nezajímaly ani tak látky, které prodával
baseballovým hráčům.
Ke dnu šel ve skutečnosti za ty středoškoláky.
Desítky středoškolských sportovců přicházely s rodiči
a kupovaly steroidy a růstový hormon, aby se ve školních týmech prosadily.
Bylo to neuvěřitelně nebezpečné a hloupé.
Za tohle Tony Bosch skončil ve vězení.
Anthony Bosch, bývalý majitel Biogenesis,
byl dnes odsouzen na čtyři roky ve vězení
za říjnové přiznání k distribuci testosteronu sportovcům
z nyní již zavřené kliniky v Coral Gables.
Velmi se omlouvám za vše, co jsem tím způsobil,
všem zúčastněným, mé rodině, přátelům.
Me siento muy mal por todo lo que ha pasado, por mi familia.
Soudce Darren Gales, který Boschovi odmítl snížit trest
za jeho spolupráci s MLB, citoval fakt, že Bosch
dával injekce zakázaných látek mladistvým.
Boschovi také před čtyřmi měsíci propadla kauce
kvůli pozitivnímu testu na kokain.
Byli hnáni k odpovědnosti lidé, kteří za to mohli?
Ne všichni.
Já to vidím tak, že ti,
které zatkli, byli jen obětní beránci.
ANTHONY BOSCH SI ZE ČTYŘLETÉHO TRESTU ODSEDĚL 20 MĚSÍCŮ.
JORGE „UGI“ VELASQUEZ DOSTAL 30 MĚSÍCŮ
ZA DODÁVÁNÍ ZAKÁZANÝCH LÁTEK BOSCHOVĚ KLINICE BIOGENESIS.
ANTHONY CARBONE A GARY JONES BYLI OBVINĚNI Z DRŽENÍ ZBRANÍ A DROG
V NESOUVISEJÍCÍM PŘÍPADĚ.
PETE CARBONE OBVINĚN NEBYL.
ROB MANFRED, PROVOZNÍ ŘEDITEL MLB,
VEDOUCÍ VYŠETŘOVÁNÍ BIOGENESIS,
V ROCE 2015 NAHRADIL BUDA SELIGA VE FUNKCI KOMISAŘE.
ALEX RODRIGUEZ PO STAŽENÍ ŽALOBY PROTI MLB
ABSOLVOVAL DISTANC NA 162 ZÁPASŮ.
PŘIŠEL O 22 MILIONŮ DOLARŮ Z PLATU ZA ROK 2014.
V ROCE 2015 SE VRÁTIL K YANKEES. PO SEZÓNĚ 2016 SKONČIL.
S VÝDĚLKEM 452 MILIONŮ DOLARŮ
JE NEJLÉPE PLACENÝM HRÁČEM BASEBALLU V DĚJINÁCH.
V ROCE 2018 SE VRÁTIL K YANKEES JAKO PORADCE PRO MLADÉ HRÁČE.
PRACUJE JAKO KOMENTÁTOR A ANALYTIK ZÁPASŮ MLB.
Mám syna v nižší lize baseballu.
Pokud hraje proti dopujícím hráčům, má výraznou nevýhodu.
Pokud není dost dobrý, protože druhý hráč je prostě lepší,
je to v pořádku.
To se dá sknousnout. Ale pokud je někdo nadopovaný,
a proto je úspěšnější a poráží vás, a najednou jste mimo hru,
protože kvůli tomu nepodáváte dostatečný výkon,
je to špatně.
Skutečnost, že to Univerzita Miami ani nechtěla řešit,
skutečnost, že jeho jméno je stále na stadionu,
Stadionu Alexe Rodrigueze...
Jaké poselství to je
pro studenty té univerzity?
PORTER FISCHER ZALOŽIL NEZISKOVOU ORGANIZACI,
JEJÍMŽ CÍLEM JE, ABY MLADÍ SPORTOVCI NEUŽÍVALI STEROIDY.
Říká se „Nesetkávejte se se svými hrdiny,
protože vám zlomí srdce.“
To se podle mě v podstatě stalo.
Ano, pořád mám baseball rád a dívám se na zápasy.
Před televizí si hraju na trenéra,
ale chybí tam to tajemno.
Ztratilo to roušku tajemství.
Při zpětném pohledu je neuvěřitelné, že největší steroidový skandál
v dějinách sportu vypukl tak rychle kvůli tak malé částce peněz.
To celé se vlastně rozpoutalo
kvůli čtyřem tisícům dolarů.
Není to zrovna nejuvěřitelnější příběh,
ale něco takového fakt nevymyslíte.
Stačí jeden, dva
tři dobré nadhozy a prohrál jsi.
TONY BOSCH PO PROPUŠTĚNÍ V ROCE 2016 PLÁNOVAL ZALOŽIT
FIRMU NA „DOPLŇKY“ NAPROTI STADIONU MARLINS
A UČIT DĚTI O „VÝŽIVĚ“.
NEREALIZOVALO SE TO.
Dale!
Překlad titulků: Martin Bednarski