EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vill huvudkontoret redan ha en uppdatering?
Pappa är död.
En hjärtattack.
- Va? När då? - Igår.
Herregud, älskling!
Okej.
Jag kan ordna med resan och hämta barnen från skolan.
Vi är där imorgon.
Vi ska åka hem.
Snacka om läskigt.
Kom igen. Visa lite ryggrad.
Det var nåt skumt med farfars död. Tro mig.
Det här blir bra.
Tänk efter. En tillbakadragen farfar,
stans mystiska krösus, ramlar plötsligt i duschen.
De kan kalla det "naturliga orsaker",
men alla som sett på teve vet hur det slutar.
Den lokala författaren avslöjar att det är ett planerat brott.
Hoppas att Angela Lansbury kommer på begravningen.
Där har vi en sofistikerad dam.
Lärde du dig japanska genom Mord och inga visor?
Jag ägde Peking efter tre säsonger av The A-Team.
- Var det inte Rosetta Stone? - 80-talsteve slår det.
Testa det. Du och dina terroristvänner kan kränga försäkringar.
Vi är inga terrorister och vi säljer inte försäkringar.
Visst ja, förlåt. "Riskbedömningar."
Vi är här för att hedra farfar.
- Sen är det sayonara Barington. - Uppfattat.
Kan vi få id-brickorna? De tillhör företaget.
Vad tycker ni om den nya skolan?
Jag gillar den. Jag har gått med i Facebookgruppen.
Viv?
Laboratorierna är coola. Det är nära Nakanoshimaparken.
Och Mister Donut i Naniwa gör grymma chokladmunkar.
- Eleverna då? Nån intressant? - Det har bara gått tre veckor.
- Ja, men du skulle anstränga dig... - Det är ett nytt språk.
- ...att få kontakt med folk. - Ska ni skälla på mig
för att jag lär mig saker istället för att skaffa falska polare?
Du är duktig, vi vet.
Du lovade att försöka vara mer social.
Gå och kissa, jag ska försöka tanka.
Viv! Vi går och kollar.
Hallå?
Vi behöver tanka.
- Jag är ett kap. - Vad är det här?
Ja, nu är jag fast.
Den följer med hem.
Vad är det här?
DEN STORE OMARI
SPÅR DIN FRAMTID
Ödet avgörs inte av slumpen, utan av våra val.
Om du söker ditt öde,
kan oraklet Omari berätta vad som komma skall.
- Vill du veta ditt öde? - Vilket dynga.
HÄR ÄR DITT ÖDE
ALLT SOM ÄR DOLT KOMMER ATT AVSLÖJAS
Det här tar evigheter.
Hallå! Vi behöver tanka.
Åk nån annanstans.
Är det nåt fel?
Hon där är inte välkommen här.
Vad sa du?
- Vad händer? - Det är inte värt det. Kom.
Sätt er i bilen.
- Rasist, eller? - Nu, Viv.
Älskling, kom.
Det är din turdag.
Okej. Välkommen hem, pappa. Det måste vara skönt.
- Viv, tror du att det finns Wi-Fi? - Hoppas det.
Var fan har du varit, unge man?
Jag hälsade på Seth i stan.
Klockan är två! Varför körde han dig inte?
Var fick du tag i den?
Fred?
Frederick! Var är din bror?
- Var är Seth? - Pappa!
Jag måste kissa.
Nu får vi det här överstökat.
Tre dagar.
Nu vet jag vad pappa och farfar hade otalt.
Bonaderna räknas nästan som övergrepp. Titta här.
Knack, knack!
Hallå?
Där är ni ju!
Den förlorade familjen återvänder.
Ni har mitt deltagande. Det måste ha kommit som en chock.
- Samuel var en... - Ursäkta, men vem är du?
Sandra St. Claire.
Jag tar hand om dödsboet och är testamentsexekutor.
Toppen. Det här är min fru, Deloris.
Hej. Välkommen till Barington on Hudson.
Du minns inte mig, va?
Dee-Dee Lang? Avgångsklassen 1987.
Den enda svarta tjejen?
Deloris Lang. Herregud, självklart.
Våra barn, Geoff och Vivian.
- Hur gamla är de? - Sjutton.
Tvillingar.
Vad spännande!
Min dotter Madison är i samma ålder. Jag har henne varannan helg.
Skild sedan tre år. Fråga inte.
En mardrömssituation med mitt ex.
Men ni borde leka medan ni är här,
- eller "hänga", som man säger. - Gärna.
- Vi stannar bara i några dagar. - En annan gång, då.
En kopia av Samuels testamente, inklusive kostnader för begravningen,
som jag redan har tagit hand om.
Och en förseglad kodicill till dig.
Vi behöver inte ta det nu, men vad gäller underhållet av huset...
Det ska säljas. Välj en mäklare och få det gjort.
Herregud, den där tjejen är inget för Presidio.
Jösses. Det är knappt du heller, trots att du är en av oss.
Jag vet vad du tycker.
- Margaret, prata förnuft med pojken. - För guds skull, Fred.
Att gå med i Presidio är ett stort steg för alla.
Det har funnits längre än landet.
- Det är inget för de lättskrämda. - Det dög åt Seth.
Seth?
Han var stark. Se hur det gick för honom.
Men för dig kommer det att vara svårt nog att leva upp till ditt namn.
Om du drar in den där tjejen i det, blir det mycket svårare.
Jag bad inte om er tillåtelse.
- Frederick! - Frederick!
- Agent Deloris Shabaz Allen identifierad. - Vapenkontroll.
Öppnar förrådet.
Agent Frederick Charles Allen identifierad.
Starta huvudgränssnittet.
- Var det något mer? - Nej, tack.
Jag har koll på läget.
Ladda upp allt till högkvarteret och påbörja nedstängningsprotokoll.
Bekräfta. Vill agent Samuel Allen inte behålla posten?
Agent Samuel Allen är död.
Inkommande samtal från högkvarteret i New York. Edith Mooreland.
- Tror du på karma, agent Allen? - Borde jag det?
Jag måste tro att universum straffar ondskan.
Han var ingen ond man.
Däremot en envis skitstövel.
Det finns nog lite ondska i oss alla. Då får vi jobbet gjort.
Din far var en bra agent. Han lärde mig allt jag kan.
Det innebär otur att tala illa om de döda, men jag gör ett undantag.
Jag beklagar att jag missade ditt minnestal.
Jag har laddat upp allt han hade. Det mesta är ganska gammalt.
Samuel var nog inte så aktiv efter att han lämnade styrelsen.
Han behöll portalen av gammal vana.
Presidio-agenter går ju aldrig i pension, vet du.
- Va? Finns det ingen pensionsplan? - Skulle du acceptera en?
Ingen gillar att hamna utanför, inte när man gör det vi gör.
Hur tar Deloris och barnen det?
Kan vi sluta låtsas att det är en tragedi?
Jag förflyttar er till Oslo.
Allt tyder på en mycket aktiv oktober-falang.
Spårningsdata anger oroshärdar vid finsk-ryska gränsen.
Ni är nya i Japan, men jag behöver mina bästa agenter.
- När? - På torsdag.
Jag trodde att det hade blivit bättre och att vi vänt trenden.
Ja. Men inte i år.
Vet du vad jag älskar med att jobba för dig?
Din känsla för tajming.
Jag beklagar.
SÄNDNING AVSLUTAD
Farfar körde tydligen iväg farmor.
Hon gjorde rätt. Så kul är det inte att vara gift med en enstöring.
Margaret var nog inte så lätt att leva med heller.
- Hon mjuknade knappast av sju år i Boca. - Nej.
- Tror du att hon kommer på begravningen? - Nej.
Vad spännande. Undrar vad det finns där inne.
Ja! Jag känner de mystiska energierna där inne.
På andra sidan dörren...
...finns fler antikviteter.
Du deltar i kriget mot vetenskapen.
Ungar!
Det börjar bli sent. Jag har en del att göra, så ni kan åka till hotellet.
Va? Nej. Allvarligt?
Vi bor jämt på hotell, och det här är ett hus där du har bott.
Ska vi bo i ett rum som liknar en Jackson Pollock-målning under en uv-lampa?
Vi hatar inte huset lika mycket som du.
Vissa av oss kanske vill veta mer om vår släkt.
Okej.
- Vill du veta mer? - Ja.
Dina förfäder grundade det här landet, byggde huset och nu ska det säljas. Slut.
Pappa, jag håller faktiskt med Viv.
- Motel 6 är tio gånger läskigare. - Okej. Då...
Det vore nog inte dumt att bo här.
Vi måste kolla igenom all utrustning och förbereda för Presidios team...
Och Geoff har rätt om Motel 6.
Okej.
Hämta era saker. Välj ett rum. Vill ni ha pizza?
- Allvarligt? - Ja.
Pax för det stora rummet.
SETH ALLEN 1:A PLATS - 1987
Herregud.
Förlåt!
Pappa har inte gråtit än.
Nej, inte inför er.
Det är bara det att... Det var ju hans pappa.
Din pappa och farfar Samuel hade en komplicerad relation.
De hatade varandra.
Jag tror att farfar Samuel trodde att han gjorde det rätta,
- men han ser det inte så. - Och du håller inte med?
Jag tror att...
Jag vet inte. Det är...
... svårt att vara förälder. Allt är inte svart eller vitt.
Förutom i vårt fall, då.
Jag vet inte vad jag skulle göra om jag förlorade nån av er.
Samma här.
Men ja, vi skulle göra det annorlunda.
Jag tror att pappa är ledsen, även om han inte visar det.
Alla visar sin sorg på olika sätt.
Det bästa vi kan göra för din pappa är...
...att finnas här när han redo.
Det kan dröja.
Ja.
- Den tar vi. - Ja.
Okej, den här? Eller det här?
Lägg av. Vi är inga begravningsentreprenörer.
Jag vill pigga upp det lite. Titta.
Den hängde i farfars garderob.
Den var min brors.
Seth, va?
Hur gammal var du när han...
Lika gammal som du är nu.
Hur dog han?
Han var på en klubb på Manhattan.
Han blev knivhuggen.
Det ser bra ut.
Romarbrevet, kapitel sex...
Vi begravs med Honom genom dopet och till döden,
som när Kristus uppväcktes genom Faderns härlighet...
Också vi skall leva det nya livet.
Samuel Allens generösa gärningar var djupt rotade
och lika många till antalet som åren som släkten har bott här.
Han var en av stadens beskyddare.
Jösses, hon är här.
- Säg att han fortfarande är död. - Bra tajming. Begravningen är över.
Jag dog tusen gånger med honom och ingen av er kom på de begravningarna.
Dessutom står jag inte ut med allt fjäsk.
Stan är full med parasiter, men det är färdigsnyltat nu.
- Var är Deloris och barnen? - De köper glass i stan.
De förbereder sig för en ytlig fest som vi brukar kalla "lördagar".
Jag saknar soaréerna vi ordnade här.
Jag häpnas över hur mycket yngre du ser ut för varje år.
Finns det nåt kvar i fonden eller är allt inbakat här?
För det första har skönhet inget pris.
Och för att besvara din fråga, din giriga jävel: Det finns mycket kvar.
Jag går upp och vilar tills charaden är över.
Hoppar du över vakan? Varför kom du hit, då?
Jag vill träffa mina barnbarn.
James!
Det var länge sen sist.
Ska du stanna?
Är det ett problem?
Mamma, varför är du här?
Vad tror du? Jag vill ha huset.
Fan...
Viv!
- Du minns väl Sandra. - Från igår?
- Ja. - Visst.
Jag älskar det du har på dig.
Maddy, älskling! Kom.
Kan du inte presentera Vivian för dina vänner?
Det är en härlig grupp.
Jösses, jag heter Madison.
Hej.
Jag ska hämta sprit.
Geoff.
Geoff! Kom hit. Kom.
- Min son, Geoff. Det här är... - Bill Mishra.
- Framtida borgmästaren. Eller hur? - Det är tanken.
- Kul att träffas. - Min son, Phillip.
- Hej. - Hej.
- Härlig fest? - Laxmoussen är nästan ätbar.
Ja.
Pinsamt...
Hej, främling.
Herrejävlar!
Ser man på!
Hur länge sen var det?
- 15-20 år? - Det var ett tag sen.
Jag borde ha ringt oftare. Eller överhuvudtaget.
- Förlåt. - Sånt är livet. Det är lugnt.
Jag ville bara hälsa och framföra mitt deltagande.
Du har förlorat din svärfar och...
- Du hatade honom, va? - Jag avskydde honom.
Åh, nej.
- Du fick familjen på köpet. - Jag kom åtminstone härifrån.
Jag valde att stanna. Jag har fått nya vänner.
Det har säkert du med, så mycket som du har rest runt.
Ja, försäkringsgänget.
Noll glamour. Lita på mig.
Du, då?
Faktum är att jag...
- ...fick din pappas gamla jobb. - Oj.
Han skulle vara stolt.
- Tror du det? - Ja.
Tack.
- Samma kontor? - Samma stol.
Det är Barington on Hudson. Inget förändras här. Det har du väl märkt?
Vi stannade vid Hudson Auto för att tanka på vägen hit igår.
Basils pappa sa till mig att försvinna därifrån.
Ta det inte personligt. Han har inte varit sig lik sen Baz åkte in.
Vad menar du?
Vet du inte det?
Kom.
Minns du branden på Killigans apotek?
Baz startade den.
Han satt inne i sju år. Inbrott, mordbrand...
Farsgubben blir upprörd av att se hans vänner.
Skål för det.
Du och Fred Allen... Det var oväntat.
Ja, han har sin charm.
Han verkar ha kul.
- Ja, så jag ska... - Visst.
Det är kul att ha er här. Vi kanske kan göra nåt tillsammans.
- Hej, älskling. - Hej.
- Bill Mishra.
- Min fru. - Vad trevligt.
- Jag stjäl honom. - Vi ses.
- Vi pratar senare. - Jag ligger risigt till.
Så där.
- Var det Gina Fernandez? - Sheriff Gina Fernandez.
- Jävlar! Hon är snygg. - Lugna dig nu.
Bara min släkt kan vara grundare till ett ställe fullt av fjäskande idioter.
Allvarligt. De vill bara åt hans pengar.
- Det var kul att träffa Gina. - Sluta. Det var ett helvete för dig.
Du är full på din pappas vaka.
Det här rör upp mycket känslor, men undvikande...
Nej! Låt bli att analysera mig. Jag är inte på humör.
När är du nånsin på humör för sånt?
Pappa var en självupptagen skitstövel. Vad begär du av mig? Tårar?
Jag vill ha en riktig konversation, Fred. Det har du undvikit länge.
Fast jag skulle nöja mig med att du inte är full inför barnen.
Oj, då. Pappa är dyngrak.
Vi har en privat konversation.
Men "dyngrak" stämmer bra.
- Hur mår du, gumman? - Bra. Hur mår du?
- Herregud. - Okej.
Okej. Hej, pappa.
Cateringpersonalen går i spinn. Proseccon och vinet är slut.
Dessutom är det ont om tilltugg åt snobbarna.
Säg att... Här. Säg att vi åker och handlar.
Är inte det deras jobb? Och ska du verkligen köra?
Din pappa behöver lite luft.
Din mamma får köra, så är jag bisittare.
Okej. Skynda er.
Folk börjar nyktra till. Förutom pappa, då.
Förlåt.
Vet du vad?
Vi skiter i hyrbilen.
Kyss mig i röven, Barington!
- Herregud! - Titta. Vilka minnen.
Jag saknar den gamla godingen.
Ge mig den.
Jag själv har saknat det här.
Herregud.
-Tror du de misstänker nåt? - Nej. De har ingen aning.
Om de jävlarna visste vad pappa gjorde,
och vad vi egentligen gör...
- Då skulle de inte be om pengar. - Nej, de skulle fly.
"Monster! Gud, nej, hjälp mig!"
- Fan. - Vet du vad...
Mamma kan få det om hon vill.
- Vad? - Huset.
- Jaså? - Visst. Det är bara en jävla lögn.
Jag vill bara härifrån.
Är vi så annorlunda?
Allt vi gör, vårt arbete, vårt förflutna... Allt är lögn.
- Det är inte samma sak. - Skitsnack.
Barnen vet inte ens vilka vi är. Eller vilka de är.
- Så ska det förbli. - För att det farligt?
- Just det. - Det kanske är farligt att inte berätta.
Om vår värld knackar på en dag är de helt oförberedda.
De är inga småbarn längre.
- Då skyddar vi dem. - Du vet vad jag menar.
Ja, men du förstör ett fint rus.
- Det här samtalet slutar inte här. - Sluta nu.
Min pappa har precis dött.
Okej. Vad töntigt.
- Vad? - Jag röker på.
Minns du när vi satt i bilen och blev höga sist?
- Det var bra. - Håll dig till saken, agent Allen.
Jösses.
- Okej, om vi... - Sex dollar.
- Det blir bra. - Okej.
Fixar du sprit?
Och de här. Mina favoriter.
Fan.
- Det luktar svavel och koppar. - Jag känner det.
- Vi har varken bra vapen eller skannrar. - Vi får köra på det gamla sättet.
Där är de.
De är två.
De har utsett ett offer.
Det blev bättre.
Jag borde ha stannat i bilen.
Gräset var bra.
- Varför får du revolvern? - För att du är full.
Vad själviskt.
Jag jobbade med reklam förut.
Ja.
Jag jobbade med det i 15 år.
Jag var vice vd.
Jag fick bonusar och allt.
Känner du till reklamen för J-Money's Pink Lemonade?
När din törst slår till
J-Money's...
Ja! Den känner jag igen.
Ja.
Men... så bra är den ju inte.
Men årets bonus? Den var grym!
Ja... Vad betyder det ens?
- Låt mig gissa. Bra betalt, men slitigt? - Jag blev utbränd.
- Ja? - Och de kommande 20 åren...
- Mer av samma sak? - Ja.
"Skit samma", tänkte jag.
Jag löste in mina aktier och köpte en Airstream. Åkte iväg med frugan.
De gör dem inte som förr. Klassikerna, du vet?
Fem, fem, fem, tjugotvå, tjugotvå!
Inget kan slå en Pizza Gino eller två!
Vi har öppet sent
- Ja! - Pizza Gino! Underbart!
- Ja! - Ja, klassikerna minns man.
Herregud, ja.
Det är så ytligt nu. Ingen stolthet. Ingen glädje.
- Och sociala medier... - Herregud. Börja inte.
Ja.
Du behöver inte göra det här.
Jag och frugan kan åka, som om vi aldrig varit här.
Vi kör inte med "fånga och släppa", av uppenbara skäl.
Vilka skäl menar du? Att vi är farliga?
Att vi är rovdjur? Vet du att vi är vegetarianer?
Vi äter inte kött för det är äckligt att döda och äta hjälplösa djur.
Ni är inte hjälplösa.
Vi är utrotningshotade och jagas tills vårt ekologiska syfte är meningslöst.
Jag vet vad ert syfte är. Det är därför jag har ett jobb.
Jag menar bara att du inte behöver vara som resten av Presidio.
Du verkar vara schyst.
Låt oss gå. Vi återvänder till våra liv, du till ditt...
- Ingen skada skedd. - Han då? Vad gör vi med honom?
Han hänger där som en biff. Och han är ganska skadad.
- Han hade dåligt hjärta och diabetes. - Jag kan inte släppa er.
- Jo, det kan du. - Nej.
Herregud, det är lördag.
Jag lovar. Du kommer aldrig nånsin att se mig eller min fru igen.
- Trevligt samtal? - Det är J-Money Pink Lemonade-killen.
Låt mardrömmen ta slut.
Mardrömmen har precis börjat.
Farfars testamente?
- Du är skamlös. - Nyfiken.
Och pappa borde inte lämna viktiga dokument framme.
Eller framme och framme...
Och?
Det enda som är "tydligt fastställt" är att Sandy inte begrep nånting.
Farmor borde vara på krigsstigen. Låta staden leta pengar på annat håll.
Det är slut på snyltandet. Inte för att vi får ut nåt.
- Men vi är ju släkt. - Är vi det?
Se dig omkring.
Ser du några bevis på att vi är en del av Allen-ätten?
Det är för vita privilegierade. Vi är inte inbjudna.
Enligt mamma gömde gubben miljontals dollar här. Han var paranoid.
- Ursäkta mig. - Förlåt.
Begravningsentreprenören. Det här börjar bli patetiskt.
Madison!
Hej, tjejen! Hör på...
Jag kan hamna i knipa för detta, men vi har hört samma sak.
Vi tänkte försöka prata med farfar genom en riktig seans.
Seanser skrämmer mig.
- Vi borde göra det. - Eller hur?
Vet du vem som är bra på att kontakta döda? Hon här.
- Va? - Är det sant?
Jag orkar inte med skitsnack nu.
- Nej! Jag vet vad en seans är, men... - Viv, var inte så blygsam.
Hon och gamlingen var hur tajta som helst.
Eller ni kanske gillar den här föräldrafestivalen...
Jag hänger på.
- Vi gör det. - Perfekt.
Jag kommer med nåt att dricka.
- Toppen. Vad snällt! - Inte, då.
Vad håller du på med?
Du skulle bli mer social.
Det här ska du få igen för.
Okej, experten. Visa vägen.
Jag vet inte vad de gjorde här, men ett sökteam borde kolla området.
- Jag rapporterar. - Det var inte min bästa insats.
Tror du polisen köper det?
Du skar upp hans halspulsåder för att dölja bitmärkena
och ristade in ett pentagram i röven...
Jag öppnar en salladsbar om polisen inte tänker "seriemördare".
Tack, raring.
Klänningen var ny.
- Jag hade honom, förresten. - Nej, han hade dig.
Det slår vakan hemma.
Kan vi sluta med självömkan nu? Vi är i Osaka om 72 timmar.
Oslo.
Edith har förflyttat oss igen.
- Du skojar. - Nej.
Vi fick in barnen på bra skolor. Vet du hur svårt det är i Japan?
Det är omöjligt, men vi fixade det. Och nu Oslo? Vad fan?
- Norska monster ska dödas. - Nej, vi åker inte.
Va? Presidio ger oss ett uppdrag och vi tar det. Det är så det funkar.
Vi kan inte åka till Oslo. Det hände precis igen.
Du är ur form och det vet du.
Det är vi båda två.
Tjugofem år i sträck. Vi är utbrända.
Samuel är borta och du...
- ...har tappat sugen. - Jag är inte agent för hans skull.
Nej, det är för Seths. Men du ville att Samuel skulle bry sig.
Nu tror du att de sitter och dömer dig och det funkar inte.
- Jag kommer igen. - Det handlar inte om det.
Det handlar om barnen och om oss.
- Vad är du ute efter, då? - Tid, Fred.
Att berätta för Geoff och Viv om Presidio och om det som finns där ute...
Om allt.
- Man ska göra det på kvällen. - Fega inte ur nu.
Eller vill du hellre prata kinesiska med din bror?
Lägg undan mobilerna. Annars kommer inte hans ande.
Farfar Samuel...
...vi samlas här i hopp om ett tecken på din närvaro.
Välkommen att komma in i vår cirkel när du är redo.
Vad fan?
Andar av samma blod...
...visa oss ett tecken om ni hör.
Vad fan?
Vad fan är det med henne?
Herregud.
- Sluta! Släpp mig! - Vi sticker.
Herregud! Jävla missfoster!
Nu går vi.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth