‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Centrul vrea deja noutăți?
‎Ce repede!
‎A murit tata.
‎Infarct.
‎Poftim? Când?
‎Ieri.
‎Doamne! Scumpule.
‎Bine.
‎Pot pregăti călătoria, ‎iau copiii de la școală.
‎Am ajunge mâine acolo.
‎Merg acasă.
‎Apropo de grozăvii.
‎Hai, scumpule! Fii mai curajos.
‎Da, moartea bunicului ‎a fost clar suspectă. Crede-mă.
‎Va fi frumos.
‎Gândiți-vă! Un bunic retras,
‎un bogătaș misterios de la oraș...
‎cade ca un sac de cartofi la duș.
‎Autoritățile pot spune ‎cât vor „cauze naturale”,
‎dar orice amator ‎de filme clasice știe finalul.
‎Romanciera britanică locală ‎dezvăluie o crimă atent plănuită.
‎Sper că Angela Lansbury ‎va veni la înmormântare.
‎E o doamnă stilată pe cinste.
‎Ai învățat japoneză din ‎Verdict crimă?
‎Trei sezoane din ‎Echipa de șoc ‎în mandarină. Știu Beijingul.
‎N-au folosit Piatra Rosetta?
‎Serialele din '80 erau mai eficiente.
‎Anunță Sediul.
‎Câte asigurări
‎ai putea vinde prietenilor!
‎Nu suntem corporatiști ‎și nu vindem asigurări.
‎Da. Scuze. E „evaluarea riscului”.
‎Am venit să-l omagiem pe bunicul.
‎Apoi, adio, Barington! Recepționat?
‎Categoric.
‎Ne dați legitimațiile? ‎Sunt proprietatea companiei.
‎Cum vi se pare școala nouă?
‎Îmi place. M-am înscris și pe pagina ‎de Facebook a seniorilor.
‎Viv?
‎Îmi plac orele de știință.
‎E aproape de Parcul Nakanoshima.
‎Altceva? Da, dl Donut din Naniwa ‎e perfect la aruncat inele.
‎Și elevii? E cineva interesant?
‎Au trecut trei săptămâni.
‎Știu, dar am hotărât ‎că vei depune mai mult efort...
‎Limba și școala sunt noi...
‎- E mai greu. ‎- ...să te apropii de oameni.
‎Nu știi cât de nerealistă ești.
‎Îmi lărgesc orizontul ‎în locul prietenilor falși pe Instagram.
‎Știm că ești de zece.
‎Trebuie să fii mai sociabilă.
‎Ai promis că încerci.
‎Mergeți la toaletă, eu alimentez.
‎Viv! Hai să verificăm.
‎Alo?
‎Putem alimenta?
‎Sunt captură bună!
‎Ce e asta?
‎Da. M-a prins.
‎Eu chiar iau asta acasă.
‎Ce e asta?
‎VĂ GHICEȘTE VIITORUL
‎Destinul nu e o întâmplare,
‎ci o alegere.
‎Dacă vă interesează soarta,
‎Oracolul Omari vă spune ‎care va fi aceasta.
‎Vreți să vă aflați viitorul?
‎Vezi să nu!
‎DESTINUL VĂ E DEZVĂLUIT
‎VIITORUL DV. ‎TOATE CELE NEȘTIUTE SE VOR AFLA
‎Durează o veșnicie.
‎Vreau să alimentez.
‎Caută în altă parte.
‎E vreo problemă?
‎Ea.
‎Nu e bine-venită aici.
‎Ce ai zis?
‎- Ce e? ‎- Nu merită, scumpule. Hai!
‎- Copii, în mașină! ‎- Ești rasist?
‎Viv, acum.
‎Scumpule, să mergem!
‎Azi ești norocos, amice.
‎Bine.
‎Bun venit acasă, tată!
‎E plăcut să revii la Conacul Wayne.
‎Viv, crezi că o să avem Wi-Fi aici?
‎Să sperăm.
‎Unde naiba ai fost, tinere?
‎Am fost în vizită la Seth, în oraș.
‎E ora 2:00! De ce nu te-a condus acasă?
‎De unde ai asta?
‎Fred?
‎Frederick!
‎Unde e fratele tău?
‎- Unde e Seth? ‎- Tată!
‎Vreau la toaletă.
‎Bine. Să terminăm cu asta!
‎Trei zile, scumpule.
‎Măcar știm de ce tata ‎nu s-a înțeles cu bunicul.
‎Până și tapiseriile de aici ‎sunt motive de abuz.
‎Uită-te la asta!
‎Cioc, cioc!
‎Alo?
‎Iată-i!
‎Familia rătăcitoare se întoarce.
‎Condoleanțele mele sincere!
‎Ce șoc îngrozitor trebuie să fi fost!
‎- Samuel era... ‎- Scuze? Cine ești?
‎Sandra St. Claire.
‎Administrez proprietatea tatălui tău ‎și sunt executoarea testamentului său.
‎Grozav! Ea e soția mea, Deloris.
‎Bună! Și bun venit în Barington-on-Hudson!
‎Nu mă mai știi, nu?
‎Dee-Dee Lang? Generația '87.
‎Singura fată de culoare?
‎Deloris Lang. Doamne! Desigur.
‎Copiii noștri, Geoff și Vivian.
‎- Ce vârstă au? ‎- Șaptesprezece.
‎- Gemeni. ‎- Gemeni.
‎Interesant!
‎Fiica mea, Madison, e de o vârstă cu voi.
‎Mă vizitează la două weekenduri.
‎Sunt divorțată de trei ani. Nu întrebați.
‎Treaba cu fostul soț e un coșmar.
‎Cât sunteți aici, ar trebui să vă vedeți ‎sau să vă întâlniți,
‎- ...cum se spune. ‎- Ne-ar plăcea.
‎Rămânem aici doar câteva zile.
‎Data viitoare.
‎Copia testamentului lui Samuel,
‎inclusiv indicații pentru înmormântare,
‎de care m-am ocupat eu deja.
‎Plus un codicil sigilat, ‎numai pentru tine.
‎Cândva, nu acum, desigur,
‎trebuie discutată întreținerea casei...
‎O vindem cât mai repede.
‎Alege un agent imobiliar ‎și dă-o la un preț bun.
‎Doamne! Fata aia nu e bună ‎pentru Presidio!
‎Iisuse! Tu abia dacă te ridici ‎la standarde și ești de-ai noștri!
‎Te-ai exprimat clar.
‎Margaret, bagă-i băiatului mințile în cap.
‎Pentru Dumnezeu, Fred!
‎Înscrierea în Inițiativa Presidio ‎e un pas uriaș.
‎E mai veche decât țara asta.
‎Nu e pentru cei slabi.
‎Pentru Seth a fost bună.
‎Seth?
‎Seth era puternic...
‎și uite ce-a pățit!
‎Dar tu... Ascultă! ‎Îți va fi destul de greu
‎și să-ți respecți numele.
‎Dacă o amesteci și pe fata asta,
‎îți va fi cu mult mai greu.
‎Nu vă ceream permisiunea.
‎- Frederick! ‎- Frederick!
‎Agent Deloris Shabaz Allen, identificat.
‎Verificare arme.
‎Accesez inventarul.
‎Agent Frederick Charles Allen, ‎identificat.
‎Lansează interfața principală.
‎Doriți ajutor suplimentar?
‎Nu, mersi.
‎Mă ocup eu.
‎Încarcă totul la sediul din New York ‎și inițiază protocolul de închidere.
‎Agent Samuel Allen, confirmați.
‎Nu mai păstrați acest post?
‎Agentul Samuel Allen a murit.
‎Aveți un apel de la sediul din New York.
‎Edith Mooreland.
‎Crezi în karma, agent Allen?
‎Ar trebui?
‎Trebuie să pot crede ‎că Universul îi pedepsește pe cei răi.
‎Nu era un om rău, Edith.
‎Un încăpățânat? Poate.
‎Cu toții suntem puțin răi.
‎Așa ne îndeplinim misiunea.
‎Tatăl tău era agent bun. ‎M-a învățat tot ce știu.
‎Nu e bine să-i vorbești de rău pe morți.
‎În cazul ăsta, voi face o excepție.
‎Îmi pare rău că nu-ți voi auzi discursul.
‎Am trimis tot ce avea aici ‎pe serverele din New York.
‎Majoritatea datelor sunt vechi.
‎Samuel n-a mai fost activ
‎de când a plecat din Consiliu.
‎A păstrat portalul din obișnuință.
‎Agenții Presidio ‎nu ies cu adevărat la pensie.
‎Poftim? Nu o să avem pensie?
‎Ți-ai încasa-o, dacă am oferi?
‎Nimănui nu-i place să fie exclus.
‎Nu după misiunile noastre.
‎Cum se simt Deloris și copiii?
‎Vrei să nu ne prefacem ‎că e o mare tragedie?
‎Vă transfer pe amândoi în Oslo.
‎Toate indiciile arată un octombrie activ.
‎Datele sateliților indică puncte critice
‎la granița finlandezo-rusă.
‎Abia v-ați stabilit în Japonia, ‎dar îi vreau pe cei mai buni.
‎Când?
‎Joi.
‎Credeam că octombrie nu mai e așa ‎și schimbăm macazul?
‎Așa e.
‎Dar nu anul ăsta.
‎Știi de ce ador să lucrez cu tine, Edith?
‎Te sincronizezi foarte bine.
‎Condoleanțele mele.
‎TRANSMISIE ÎNCHEIATĂ
‎Din ce-am auzit, ‎moșul a alungat-o pe bunica.
‎O poți învinui?
‎Era măritată cu un om ascuns.
‎Sigur nu era ușor ‎să te înțelegi cu Margaret.
‎Nu cred că șapte ani în Boca ‎au îmblânzit-o.
‎Nu.
‎- Oare va veni la înmormântare? ‎- Nu.
‎Interesant.
‎Mă întreb ce e acolo.
‎Da! Simt energiile mistice
‎venind dinăuntru.
‎Dincolo de ușa asta...
‎sunt alte artefacte idioate.
‎Și ai intrat în război cu știința.
‎Copii!
‎Se face târziu.
‎Mai am puțină treabă aici.
‎Voi puteți merge la hotel.
‎Poftim?
‎Nu! Pe bune?
‎Stăm numai la hotel, dar asta e o casă ‎în care chiar ai locuit tu,
‎însă vrei să luăm o cameră
‎ca un tablou de Jackson Pollock, ‎dacă o luminezi din spate?
‎Nu toți urâm locul ăsta ca tine, tată.
‎Am vrea să știm mai mult ‎despre istoria familiei.
‎Bine.
‎- Vreți să știți? ‎- Da.
‎Străbunii voștri au ajutat la fondarea ‎țării, au construit casa, noi o vindem.
‎Gata lecția de istorie.
‎Voi fi de acord cu Viv acum, tată.
‎Motel 6 ar fi de zece ori ‎mai ciudat decât aici.
‎Bine, deci...
‎să rămânem aici n-ar fi așa rău.
‎Vom căuta mai bine armele și tehnologia.
‎Le vom pregăti pentru Presidio...
‎Geoff are dreptate despre Motel 6.
‎Bine.
‎Alegeți-vă câte o cameră.
‎Cine vrea pizza?
‎- Serios? ‎- Da.
‎Iau camera mare!
‎SETH ALLEN ‎PRIMUL LOC - 1987
‎Doamne!
‎Îmi pare rău!
‎Tata încă n-a plâns.
‎Nu în fața voastră.
‎Doar că...
‎Era tatăl lui.
‎Tatăl vostru și bunicul Samuel ‎au avut o relație complicată.
‎Se urau unul pe altul.
‎Cred că bunicul Samuel era convins ‎că acționează spre binele tatălui vostru,
‎dar, firește, el are altă părere.
‎Tu nu ești de acord?
‎Cred că...
‎Nu știu. Cred că...
‎e greu să fii părinte
‎și există mereu nuanțe.
‎Mai puțin în cazul nostru.
‎Nu-mi pot imagina ce-aș face ‎dacă v-aș pierde pe voi.
‎Scumpo, așa simțim și noi.
‎Dar știu că noi am fi diferiți.
‎Chiar și așa, cred că tata e trist,
‎deși nu arată.
‎Lumea își arată tristețea diferit.
‎Cred că l-ai putea ajuta pe tatăl tău...
‎arătându-i că-i suntem aproape.
‎Am putea aștepta mult.
‎Da.
‎Gata.
‎Da.
‎Bine. Asta?
‎Sau asta?
‎Zău așa!
‎Nu organizăm înmormântări. Să...
‎Nu știu. Să destindem atmosfera.
‎Îmi place. Era în dulapul bunicului.
‎Era a fratelui meu.
‎Seth, nu?
‎Câți ani aveai... când...
‎Eram cam de vârsta ta.
‎Cum a murit?
‎Era într-un club...
‎în Manhattan.
‎L-a înjunghiat cineva.
‎Arată bine.
‎Epistola către Romani, capitolul șase...
‎Suntem îngropați cu El, ‎prin botez în moarte,
‎fiindcă așa cum Hristos a înviat
‎întru gloria Tatălui...
‎În amintirea lui ‎HORATIO H ALLEN
‎În amintirea lui ‎JOHN ALLEN
‎Chiar și așa, ar trebui să ne îndreptăm
‎spre noutatea vieții.
‎În amintirea lui ‎ELIZABETH ALLEN
‎Faptele de generozitate ale lui Allen ‎erau adânc înrădăcinate
‎și numeroase ca anii de când străbunii lui ‎s-au stabilit aici.
‎A fost ocrotitor al Barington-on-Hudson.
‎Doamne! A venit.
‎Spuneți-mi că a rămas mort.
‎La țanc.
‎L-am înmormântat.
‎Omul ăla a mai murit de o mie de ori
‎și nu v-am văzut la înmormântare.
‎În plus, nu suport lingușelile.
‎Orașul ăsta e plin de paraziți,
‎dar voi închide banca imediat.
‎Unde sunt Deloris și copiii?
‎La o înghețată în oraș.
‎Se pregătesc de o petrecere superficială,
‎pe care noi o numeam... „sâmbăta”.
‎Ce dor îmi e de seratele ‎pe care le organizam aici!
‎Sunt uimit de cât de tânără arăți ‎cu fiecare an.
‎A mai rămas ceva în fondul fiduciar
‎sau ai investit totul în zona asta?
‎În primul rând, frumusețea n-are preț.
‎Și ca să-ți răspund, ticălos lacom, ‎a mai rămas destul.
‎O să mă odihnesc sus ‎până se termină șarada.
‎Lipsești și de la priveghi? ‎De ce-ai mai venit?
‎Aș vrea să mai stau cu nepoții mei.
‎James!
‎Nu i-am văzut de mult.
‎Adică rămâi?
‎E o problemă?
‎Mamă, de ce ai venit?
‎Tu ce crezi, scumpule?
‎Vreau casa.
‎Futu-i...
‎Bine.
‎Viv!
‎- Ți-o amintești pe Sandra. ‎- De ieri?
‎- Da. ‎- Sigur.
‎Doamne! Ador cum ești îmbrăcată.
‎Maddy! Scumpo, vino încoace!
‎Maddy, o prezinți ‎pe Vivian prietenilor tăi?
‎E un grup extraordinar. Serios.
‎Doamne, mamă! Sunt Madison.
‎Bună!
‎Merg după băutură.
‎Geoff!
‎Geoff! Hai încoace!
‎Haide!
‎El e fiul meu, Geoff.
‎- El e... ‎- Bill Mishra.
‎Da. Viitorul primar, Bill Mishra. Așa e?
‎- Ăsta e planul. ‎- Încântat, dle!
‎Fiul meu, Phillip.
‎- Salut! ‎- Salut!
‎E o petrecere grozavă.
‎Spuma de somon? Aproape comestibilă.
‎Da.
‎Ciudat.
‎Bună, străino!
‎Măi să fie!
‎Uite cine e!
‎Câți ani au trecut?
‎Cincisprezece? 20 de ani?
‎A trecut mult.
‎Trebuia să sun mai des.
‎Sau trebuia să sun.
‎- Scuze. ‎- Așa e viața, nu?
‎Mi-a trecut.
‎Am vrut să te salut ‎și să-mi exprim condoleanțele.
‎Nu ți-ai pierdut doar socrul, ci și...
‎Îl urai, nu?
‎Îl detestam.
‎Nu!
‎Ești în familia potrivită.
‎Am reușit să scap de orașul ăsta.
‎Eu am ales să rămân.
‎Mi-am făcut prieteni noi, ca tine,
‎călătorind peste tot, ‎ca o tipă super stilată.
‎Da, grupul asiguratorilor.
‎Zero strălucire. Crede-mă.
‎Cum e cu tine?
‎Păi, s-a întâmplat să...
‎Am slujba tatălui tău.
‎Ar fi foarte mândru.
‎- Da? ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎- Același birou? ‎- Și scaun.
‎Barington-on-Hudson rămâne mereu la fel.
‎Sigur observi asta.
‎De fapt, ne-am oprit ieri la Hudson Auto ‎ca să alimentăm.
‎Tatăl lui Basil mi-a zis ‎să plec de pe proprietatea lui.
‎Da. N-o lua personal.
‎Tatăl nu și-a mai revenit ‎după pierderea lui Baz.
‎Ce vrei să spui?
‎Nu știi.
‎Vino încoace.
‎Mai știi incendiul ‎de la Killigan's Pharmacy?
‎Baz l-a provocat.
‎A fost închis șapte ani în nord ‎pentru efracție...
‎Vechii lui prieteni îl supără pe moș.
‎Să ciocnim!
‎Tu și Fred Allen... Nu mă așteptam.
‎Da. Te cucerește treptat.
‎Se pare că se distrează.
‎Da. Deci, eu o să...
‎Mergi.
‎E grozav că ai venit cu familia. ‎Poate ne vedem cu toții.
‎- Bună, scumpule! ‎- Bună!
‎- Încântat! ‎- Bill Mishra.
‎- Soția mea. ‎- Grozav!
‎- Ți-l răpesc. ‎- Pe curând!
‎- Mai vorbim. ‎- Ce e cu...
‎Am necazuri, nu?
‎Bine.
‎Era Gina Fernandez acolo?
‎Șeriful Gina Fernandez acum.
‎Măi să fie! Arată bine.
‎Ușurel, tigrule.
‎Numai familia mea putea fonda
‎un loc atât de plin ‎de retarzi lingușitori.
‎Adică... Pe bune.
‎Nu vor decât banii lui.
‎Nu mă deranjează.
‎- M-am bucurat s-o văd pe Gina. ‎- Zău, Dee! A fost iad pentru tine.
‎Ești beat la priveghiul tatălui tău.
‎Întoarcerea te-a răvășit emoțional, ‎dar dacă-l eviți...
‎Nu! Nu mă psihoanaliza. ‎N-am chef de asta.
‎Sigur, de parcă ai avea chef cândva ‎de introspecții.
‎Tata a fost un ticălos egoist. Ce vrei?
‎Lacrimi?
‎Ceea ce vreau e să putem vorbi, Fred.
‎Ai evitat asta multă vreme.
‎Deși, m-aș mulțumi
‎să nu te vadă amețit copiii.
‎Tata e mangă.
‎Da, discutam între noi, scumpo. ‎Dar „mangă” e cuvântul potrivit.
‎Vai... Ce faci, dovlecel?
‎Bine. Tu?
‎- Doamne! ‎- Bine.
‎Bine. Bună, tată!
‎Deci... furnizorii sunt în criză.
‎Nu mai avem Prosecco și vin.
‎Iar proviziile de gustări pe cap de snob ‎au scăzut serios.
‎Spune-le... Poftim!
‎Zi-le că luăm provizii.
‎În primul rând, nu e treaba lor?
‎Apoi, ar fi normal să conduci?
‎Tatăl tău are nevoie de aer.
‎Mama ta va conduce. Eu voi superviza.
‎Bine.
‎Să nu întârzii.
‎Lumea se cam dezmeticește.
‎Mai puțin tata.
‎Iartă-mi purtarea.
‎Știi ce?
‎Dă naibii mașina închiriată!
‎Pupă-mă în fund, Barington!
‎- Doamne! ‎- Ia te uită!
‎Devin nostalgic.
‎Mi-e dor de vechitura aia.
‎Dă-o încoace!
‎Iar mie mi-e dor de asta.
‎Doamne!
‎Crezi că bănuiesc ceva?
‎Nu! Habar n-au.
‎Dacă ratații ăia ar ști ce a făcut tata...
‎Care era afacerea noastră, de fapt...
‎n-ar cere bani.
‎Ar alerga urlând.
‎„Monștrilor! Doamne, nu! Ajutor!”
‎Fir-ar!
‎Știi? Dacă...
‎Dacă mama o vrea, n-are decât.
‎- Ce? ‎- Casa.
‎- Serios? ‎- Da.
‎E doar o minciună sfruntată.
‎Jur că abia aștept să plec din Dodge.
‎Crezi că noi suntem altfel?
‎Tot ce facem. Munca noastră, trecutul...
‎- Sunt o minciună. ‎- Nu e la fel.
‎Pe dracu', Fred!
‎Copiii noștri nu știu ‎cine suntem noi sau ei.
‎Și nu vor ști.
‎Fiindcă e prea periculos?
‎Clar.
‎Și dacă e prea periculos să nu le spunem?
‎Dacă se vor confrunta cu lumea noastră, ‎nu vor fi pregătiți.
‎Și nu mai sunt copii.
‎Îi vom proteja.
‎Știi ce zic.
‎Știu ce faci, ‎anume că irosești iarba asta bună.
‎Discuția rămâne deschisă.
‎- Zău așa! ‎- Discuția rămâne deschisă.
‎Tocmai mi-a murit tăticul.
‎Bine.
‎Ce jalnic ți-a ieșit!
‎- Ce e? ‎- Fumez?
‎Îți mai amintești
‎când ne-am afumat ultima oară ‎în mașina asta?
‎- A fost bine. ‎- Respectă misiunea, agent Allen.
‎Doamne!
‎- Dacă... Bine. ‎- Șase dolari.
‎- Să luăm din astea. ‎- Bine.
‎Ia tu băutura, te rog.
‎O să iau preferatele mele.
‎Fir-ar!
‎Miroase a sulf și a cupru.
‎Da, și eu simt.
‎Și n-avem arme și scanere adecvate.
‎Adoptăm metoda clasică.
‎I-am găsit.
‎Sunt doi.
‎Și și-au ales o țintă.
‎E tot mai bine.
‎Trebuia să rămân în mașină.
‎Iarba aia era bună.
‎De ce tu ai arma, iar eu asta?
‎Ești beat, scumpule.
‎Egoistă.
‎Am lucrat în publicitate, știi?
‎Da.
‎Corporatist în toată regula, ‎timp de 15 ani.
‎Am ajuns vicepreședinte.
‎Primeam bonusuri anuale. Cele mai bune.
‎Știi... spotul ăla... ‎pentru limonada J-Money's Pink?
‎Când te lovește setea!
‎J-Money's...
‎Da! Îl știu.
‎Da.
‎Da, adică...
‎Nu e așa de bun. Recunosc...
‎Dar bonusul anual pentru spot? ‎Ăla a fost beton.
‎Da.
‎Dar ce înseamnă mai exact „beton”?
‎Să vedem! Plată bună, puțin timp liber?
‎Epuizare totală.
‎- Da. ‎- Și în următorii 20 de ani
‎- ...a fost... Da. ‎- La fel?
‎Am zis: „Îmi bag picioarele!”
‎Mi-am vândut acțiunile ‎și mi-am luat o rulotă.
‎Am plecat cu nevastă-mea.
‎În plus, nu se mai fac spoturi ‎ca altă dată. Alea clasice?
‎Cinci, cinci, ‎douăzeci și doi, douăzeci și doi
‎Pizza Gino ajunge fierbinte la dv
‎Avem program prelungit
‎Da!
‎Pizza Gino! Adorabil!
‎- Da. ‎- Alea clasice. Le mai știi.
‎Doamne! Da.
‎E totul superficial acum. ‎Nu mai e mândrie, bucurie.
‎- Iar rețelele de socializare... ‎- Doamne! Nu mă provoca.
‎Da.
‎Nu trebuie să faci asta.
‎Aș putea pleca cu soția.
‎Nu ne-ai văzut.
‎Nu prea capturăm și eliberăm ‎din motive evidente.
‎Ce motive?
‎- Păi... ‎- Suntem periculoși?
‎Prădători?
‎Știai că suntem vegetarieni?
‎Ai noștri nu consumă carne...
‎fiindcă să ucizi și să mănânci ‎animale neajutorate e dezgustător?
‎Nu sunteți neajutorați.
‎Suntem pe cale de dispariție ‎și suntem vânați
‎până când scopul nostru ecologic dispare.
‎Știu bine care e scopul vostru.
‎De asta m-am angajat.
‎Încerc să spun
‎că nu trebuie să fii ca Presidio.
‎Pari un tip de treabă, așa că...
‎Lasă-ne să ne vedem de viața noastră, ‎tu o să-ți vezi de a ta...
‎N-am făcut nimic rău.
‎Dar el? Dar tipul ăla?
‎Atârnă ca la măcelar.
‎Arată cât se poate de rău.
‎Era bolnav de inimă și avea diabet.
‎- L-am ajutat... ‎- Nu vă pot da drumul.
‎- Ba poți. ‎- Nu pot.
‎Doamne! E sâmbătă.
‎Îți promit că absolut niciodată
‎nu ne mai vedea pe mine sau pe soția mea.
‎V-ați întreținut bine?
‎Ăla e tipul cu limonada J-Money Pink.
‎Să se termine odată coșmarul!
‎Dar coșmarul abia începe.
‎Testamentul bunicului?
‎- Ești nerușinat. ‎- Curios.
‎Iar tata n-ar trebui să lase ‎documente importante la vedere.
‎Iar eu am ochi peste tot.
‎Și?
‎Singurul lucru „clar stipulat” aici
‎e că Sandy St. Claire nu poate citi ‎un document legal ca să-și salveze contul.
‎Bunica ar trebui să fie furioasă.
‎Să facă orașul ‎să caute bani în altă parte.
‎S-a terminat cu distracția.
‎Nu că ne-am alege cu ceva.
‎Dar suntem o familie.
‎Chiar așa?
‎Privește în jur, Viv!
‎Vezi vreo legătură între noi ‎și moștenirea „Allen”?
‎Locul ăsta e sediul privilegiaților albi.
‎Noi nu suntem invitați.
‎Mama a zis că moșul
‎a ascuns milioane de dolari prin casă
‎și că era foarte paranoic ‎în privința asta.
‎- Pardon. ‎- Scuze.
‎Iar tipul de la înmormântare? ‎Poftele tale sunt chiar jalnice.
‎Madison!
‎Bună! Ascultă...
‎Aș putea avea necazuri că zic asta,
‎dar am auzit și noi zvonul.
‎De fapt, voiam să comunicăm cu bunicul ‎printr-o ședință de spiritism.
‎Spiritismul mă sperie.
‎- Ar trebui să facem una. ‎- Nu?
‎Știi cine e experta în spiritism?
‎Fata asta.
‎- Poftim? Eu... ‎- Zău?
‎Fiindcă n-am chef de tâmpenii acum.
‎Nu! Mă pricep la spiritism, dar...
‎Viv, nu mai fi așa de modestă, da?
‎Ea și moșul erau așa.
‎Minți gemene.
‎Dacă nu țineți să rămâneți ‎la acest festival al părinților...
‎De acord.
‎- S-o facem! ‎- Grozav.
‎Voi veni și eu ‎după ce iau niște cocteiluri.
‎Minunat! Ce drăguț ești!
‎Ba tu ești!
‎Ce faci?
‎Trebuie să exersezi cu oamenii.
‎O să te omor pentru asta.
‎Bine, experto. Condu-ne.
‎Nu știu ce făceau cei doi aici, ‎dar o echipă ar trebui să curețe zona.
‎Îi chem eu.
‎N-am lucrat așa de bine acum.
‎Legistul local va crede?
‎I-ai secționat artera carotidă a tipului ‎ca să ascunzi mușcăturile,
‎i-ai inscripționat o pentagramă pe fund...
‎Dacă poliția nu va bănui un criminal, ‎îmi deschid un bar texan cu salate.
‎Mersi, scumpule.
‎Rochia aia era nouă.
‎Apropo, îi făceam felul.
‎Ba nu, Fred, ți-l făcea el ție.
‎E mai bine decât în casa aia.
‎Vrei să nu-ți mai plângi de milă? ‎Peste 72 de ore suntem iar în Osaka.
‎Oslo.
‎Edith ne-a transferat iar.
‎- Îți bați joc de mine! ‎- Nu.
‎Copiii au intrat la școli bune.
‎Știi ce greu ‎intri la o școală bună în Japonia?
‎E imposibil, dar noi am reușit!
‎Acum, Oslo, în mama mă-sii?
‎Niște monștri norvegieni de ucis.
‎Nu, nu mergem.
‎Poftim?
‎Când avem o misiune, o acceptăm.
‎Așa funcționăm, Deloris.
‎Știi de ce nu putem merge în Oslo.
‎S-a întâmplat iar.
‎Ți-ai ieșit din mână și știi.
‎Nu doar tu, amândoi.
‎Douăzeci și cinci de ani non-stop. ‎Suntem epuizați.
‎Acum, Samuel a murit. Se vede că ai...
‎Ți-ai pierdut interesul.
‎Nu de asta am intrat în Presidio!
‎Știu. Seth a fost cauza.
‎Dar ai vrut să-i pese.
‎Iar acum știi că ambii te judecă ‎și n-am nevoie de asta la un partener
‎- ...în misiune. ‎- O să-mi revin.
‎Nu e vorba doar despre tine.
‎E vorba despre copii. E vorba despre noi.
‎Și ce vrei de la mine?
‎Timp, Fred.
‎Să le spunem lui Geoff și Viv ‎adevărul despre Presidio,
‎despre ce mișună afară...
‎Despre tot.
‎De obicei, se recomandă noaptea.
‎Doar nu te retragi acum.
‎Sau preferi să vorbești chineză pe ascuns ‎cu fratele tău?
‎Fără telefoane...
‎altfel, spiritul nu vine.
‎Bunicule Samuel...
‎ne-am adunat aici în speranța ‎că-ți vei face simțită prezența.
‎Intră, te rog, ‎în cercul nostru când ești pregătit.
‎Ce dracu'?
‎Spirite de sânge...
‎dați un semn, dacă mă auziți.
‎Ce dracu'?
‎Ce dracu' are?
‎Subtitrarea: Daniel Onea