‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אוסקה -‬
‫המפקדה כבר רוצה עדכון?‬
‫זה היה מהיר.‬
‫אבא מת.‬
‫התקף לב.‬
‫מה? מתי?‬
‫אתמול.‬
‫אוי לא, מותק.‬
‫טוב.‬
‫אני יכולה לטפל בטיסות, ‬
‫לאסוף את הילדים מבית הספר, ‬ ‫נוכל להגיע לשם מחר.‬
‫הולכים הביתה.‬
‫אם כבר מדברים על דברים מפחידים.‬
‫בחייך, מותק. תראה קצת קשיחות.‬
‫כן, המוות של סבא לא היה טבעי.‬
‫תאמינו לי.‬
‫זה יהיה טוב.‬
‫תחשבו על זה. סבא מתבודד, ‬
‫תושב עיירה עשיר ומסתורי, ‬
‫פתאום צונח במקלחת.‬
‫הרשויות יכולות להגיד ״מוות טבעי״, ‬
‫אבל כל מי שצפה בטלוויזיה‬ ‫יודע איך זה נגמר.‬
‫הסופרת הבריטית המקומית חושפת‬ ‫שהסיפור אינו אלא פשע מתוכנן היטב.‬
‫אני מקווה שאנג׳לה לנסברי תהיה בלוויה.‬
‫היא אישה על רמה.‬
‫למדתם יפנית מצפייה ב״רצח במשיכת קולמוס״?‬
‫שלוש עונות של ״צוות לעניין״ בסינית, ‬ ‫ובייג׳ין הייתה שלי.‬
‫חשבתי שהם למדו מתוכנת מחשב.‬
‫התכניות של שנות ה-80 יותר יעילות, אבא.‬
‫ספרו את זה להנהלה.‬
‫חשבו על הביטוח שתוכלו למכור‬ ‫עם חבריכם מתאגיד הטרוריסטים.‬
‫אנחנו לא ״תאגיד טרוריסטים״‬ ‫ואנחנו לא מוכרים ביטוח, ג׳ף.‬
‫טוב, סליחה. ״הערכת סיכון״.‬
‫זכרו שאנחנו הולכים לחלוק כבוד אחרון לסבא‬ ‫ואז נפרדים מברינגטון. קיבלתם?‬
‫קיבלנו לגמרי.‬
‫אפשר את התעודות שלנו בבקשה?‬ ‫הן רכוש החברה.‬
‫מה דעתכם על בית הספר החדש?‬
‫אני עף עליו.‬
‫כבר הצטרפתי לעמוד הפייסבוק של השכבה.‬
‫ויו?‬
‫המעבדות די מגניבות.‬
‫נחמד שהוא קרוב לפארק נקנושימה.‬
‫מה עוד? אה, ״מיסטר דונאט״ בנניווה‬
‫שיחקו אותה עם כדורי השוקולד.‬
‫מה עם התלמידים? יש מישהו מעניין בשכבה?‬
‫עברו רק שלושה שבועות.‬
‫אני יודעת, אבל הסכמנו שתתאמצי יותר הפעם.‬
‫בחייך, זו שפה חדשה, בית ספר חדש.‬
‫זה בסדר להתבטל קצת.‬ ‫-להתחבר עם אנשים.‬
‫את לא מבינה מה עובר עליי, ‬
‫אני הולכת לבית הספר כדי ללמוד, ‬ ‫לא בשביל פוסטים באינסטגרם וחברים מזויפים.‬
‫אנחנו יודעים שאת מצטיינת.‬
‫את צריכה להשתפר עם אנשים.‬
‫הבטחת שתנסי.‬
‫- הדסון רכבים -‬
‫אתם תלכו להשתין ואני אמלא דלק.‬
‫היי, ויו. בואי נבדוק את זה.‬
‫שלום.‬
‫אפשר לתדלק?‬
‫אני דג רציני.‬
‫מה זה?‬
‫כן, נתפסתי.‬
‫אני לגמרי לוקח את זה.‬
‫מה זה?‬
‫- מגלה לכם את העתיד -‬
‫הגורל אינו עניין מקרי, ‬
‫אלא בחירה.‬
‫אם ברצונכם לדעת את גורלכם, ‬
‫עומארי הנביא יכול לגלות לכם אותו.‬
‫האם ברצונכם לגלות את העתיד?‬
‫חרא מאוד מרשים.‬
‫- גורלכם למטה -‬
‫- הגורל שלך‬ ‫כל הנסתר יתגלה -‬
‫זה לוקח מלא זמן.‬
‫היי, אני צריך דלק.‬
‫לכו למקום אחר.‬
‫יש בעיה כלשהי?‬
‫היא.‬
‫היא לא רצויה פה.‬
‫מה אמרת?‬
‫מה קורה?‬ ‫-זה לא שווה את זה, מותק. בוא.‬
‫ילדים, חזרו לרכב.‬ ‫-אתה גזען?‬
‫ויו, מיד.‬
‫מתוק, בוא נזוז.‬
‫זה יום המזל שלך, חבר.‬
‫טוב.‬
‫ברוך הבא הביתה, אבא.‬
‫בטח נחמד לחזור לאחוזת ויין.‬
‫היי, ויו. מה הסיכוי שיש פה אינטרנט?‬
‫אני מקווה.‬
‫איפה לעזאזל היית ,איש צעיר?‬
‫הלכתי לבקר את סת׳ בעיר.‬
‫השעה שתיים בלילה! ‬ ‫למה הוא לא הסיע אותך הביתה?‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫פרד?‬
‫פרדריק.‬
‫איפה אחיך?‬
‫איפה סת׳?‬ ‫-אבא!‬
‫אני חייבת להשתין.‬
‫טוב, בואו נסיים עם זה.‬
‫שלושה ימים, מתוק.‬
‫טוב, עכשיו הבנו למה אבא לא הסתדר עם סבא.‬
‫אפילו שטיחי הקיר פה הם התעללות.‬
‫תראי את זה.‬
‫טוק טוק!‬
‫הלו?‬
‫הנה הם!‬
‫המשפחה האבודה חזרה.‬
‫תנחומיי הכנים לכולכם.‬
‫זה בטח היה זעזוע קשה מנשוא.‬
‫סמואל היה...‬ ‫-סלחי לי, מי את?‬
‫סנדרה סנט קלייר.‬
‫אני מטפלת בנכסים של אביך, ‬
‫ואני אמונה על הצוואה שלו.‬
‫מעולה. זו אשתי, דלוריס.‬
‫שלום, וברוכה הבאה לברינגטון על הדסון.‬
‫את לא זוכרת אותי, נכון?‬
‫די-די לאנג, מחזור 1987.‬
‫השחורה היחידה?‬
‫דלוריס לאנג, בטח. אלוהים ישמור.‬
‫אלה הילדים, ג׳ף וויויאן.‬
‫בני כמה הם?‬ ‫-שבע-עשרה.‬
‫תאומים.‬ ‫-תאומים.‬
‫מעניין!‬
‫הבת שלי, מדיסון, בדיוק בגילכם.‬
‫היא אצלי כל סוף שבוע שני.‬
‫גרושה כבר שלוש שנים.‬
‫אל תשאלו.‬
‫זה סיוט אמתי עם הגרוש.‬
‫אבל בזמן שאתם פה, ‬ ‫כדאי שתצאו לדייטים או לסטוץ, ‬
‫או איך שלא קוראים לזה.‬ ‫-נשמע תענוג.‬
‫אנחנו פה רק לכמה ימים.‬
‫בפעם הבאה.‬
‫זה עותק של הצוואה של סמואל‬
‫כולל הנחיות לסידורי הקבורה, ‬
‫בהם כבר טיפלתי בעצמי.‬
‫כולל נספח חתום שנועד לך בלבד.‬
‫בשלב מסוים, לא כרגע, כמובן, ‬
‫נצטרך לדון באחזקת ושימור הבית.‬
‫אנחנו נמכור את הבית בהקדם.‬
‫אז מצאי מתווך ונקבי במחיר ‬ ‫שיאפשר מכירה זריזה.‬
‫בחיי, הבחורה הזאת לא בנויה לפרסידיו.‬
‫אלוהים ישמור, אתה בקושי ‬ ‫בנוי לזה ואתה אחד מאתנו!‬
‫כבר הבהרת את זה.‬
‫מרגרט, תכניסי לילד קצת היגיון.‬
‫אלוהים אדירים, פרד.‬
‫ההצטרפות לפרסידיו היא ‬ ‫צעד גדול עבור כל אחד.‬
‫הם קיימים עוד מלפני קום המדינה.‬
‫זה לא מיועד לבעלי לב חלש.‬
‫סת׳ התאים לזה.‬
‫סת׳?‬
‫סת׳ היה חזק...‬
‫ותראה מה קרה לו.‬
‫אבל אתה! תקשיב, יהיה לך מספיק קשה‬
‫לחיות עם השם.‬
‫אבל אם תגרור אותה לתוך זה, ‬
‫זה רק יקשה עליך יותר.‬
‫לא ביקשתי רשות.‬
‫פרדריק!‬ ‫-פרדריק!‬
‫הסוכנת דלוריס שבאז אלן זוהתה.‬
‫בדיקת נשקים.‬
‫גישה למאגר.‬
‫הסוכן פרדריק צ׳רלס אלן זוהה.‬
‫החל ממשק ראשי.‬
‫האם את זקוקה לעזרה נוספת?‬
‫לא, תודה.‬
‫הכול תחת שליטה.‬
‫שלח הכול למפקדה בניו-יורק‬
‫והחל נהלי כיבוי לצמיתות.‬
‫אנא אשר שהסוכן סמואל אלן‬
‫לא מעוניין להשתמש בעמדה זאת יותר.‬
‫הסוכן סמואל אלן מת.‬
‫שיחה נכנסת מהמפקדה בניו-יורק.‬
‫אדית מורלנד.‬
‫אתה מאמין בקארמה, הסוכן אלן?‬
‫כדאי לי?‬
‫אני מאמינה עד רמה מסוימת‬
‫שהיקום מעניש על רוע.‬
‫הוא לא היה אדם רע, אדית.‬
‫מניאק עקשן? לגמרי.‬
‫נראה לי שבכולנו יש קצת רוע.‬
‫ככה אנחנו עובדים.‬
‫אבא שלך היה סוכן טוב.‬ ‫הוא לימד אותי את כל מה שאני יודעת.‬
‫השמצת המת מביאה מזל רע, ‬
‫למרות שבמקרה הזה נראה לי שאחרוג.‬
‫אני מצטערת שאני לא שם‬ ‫כדי לשמוע את ההספד שלך.‬
‫שלחתי את כל מה שהיה לו פה לניו-יורק.‬
‫רוב המידע די ישן.‬
‫לא נראה לי שסמואל היה פעיל‬
‫מאז שהוא יצא ממועצת המנהלים.‬
‫הוא שמר על העמדה מתוך הרגל ותו לא.‬
‫סוכני פרסידיו לעולם לא פורשים, אתה יודע.‬
‫מה? אין חבילת פרישה?‬
‫היית רוצה אחת אם הייתה כזאת?‬
‫אף אחד לא אוהב להיות בחוץ ולהביט פנימה.‬
‫לא אחרי כל מה שעשינו.‬
‫איך דלוריס והילדים מסתדרים?‬
‫אפשר להפסיק להעמיד פנים שזו טרגדיה גדולה?‬
‫אני מעבירה את שניכם לאוסלו.‬
‫כל הסימנים מראים שאוקטובר יהיה עמוס.‬
‫הלוויין איתר מיקומים חמים‬
‫בגבול בין פינלנד לרוסיה.‬
‫אני יודעת שרק התמקמתם ביפן, ‬
‫אבל אני זקוקה לטובי הסוכנים שלי שם.‬ ‫-מתי?‬
‫ביום חמישי.‬
‫חשבתי שאוקטובר השתפר בשנים האחרונות‬
‫ושהצלחנו לשנות את המגמה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אבל לא השנה.‬
‫את יודעת מה אני אוהב בעבודה תחתייך, אדית?‬
‫את חוש התזמון שלך.‬
‫תנחומיי.‬
‫- השיחה הסתיימה -‬
‫לפי מה שהבנתי, הזקן פשוט הבריח את סבתא.‬
‫אפשר להאשים אותה?‬
‫להיות נשואה למתבודד זה לא כיף גדול.‬
‫אני בטוח שגם מרגרט היא לא האדם הכי קל.‬
‫שבע שנים בבוקה בטח לא ריככו אותה.‬
‫לא.‬
‫נראה לך שהיא תבוא ללוויה?‬ ‫-לא.‬
‫מעניין.‬
‫מעניין מה יש בפנים.‬
‫כן! אני מרגיש את האנרגיות המיסטיות‬
‫שבוקעות משם.‬
‫מאחורי הדלת הזאת...‬
‫יש עוד ענתיקות מחורבנות.‬
‫הצטרפת למלחמה נגד המדע.‬
‫היי, חברים!‬
‫כבר מאוחר. אני צריך ‬ ‫לעשות פה עוד כמה דברים, ‬
‫אז למה שלא תחזרו למלון?‬
‫מה?‬
‫לא. ברצינות?‬
‫אנחנו כל הזמן ישנים במלונות‬ ‫ופה יש בית אמתי, שבאמת גרת בו, ‬
‫ואתה רוצה שנלך לחדר‬
‫שבטח נראה כמו ציור של ג׳קסון פולוק‬
‫עם מנורת אולטרה-סגול?‬
‫לא כולם שונאים את המקום הזה כמוך, אבא.‬
‫כמה מאתנו אולי רוצים לדעת‬ ‫קצת יותר על העבר של המשפחה.‬
‫טוב.‬
‫רוצה לדעת?‬ ‫-כן.‬
‫אבות אבותייך עזרו להקים את המדינה, ‬
‫בנו את הבית הזה ואנחנו מוכרים אותו.‬
‫תם שיעור ההיסטוריה.‬
‫יודע מה, אבא? אני מסכים עם ויו בעניין.‬
‫אופציית האכסניה הרבה יותר מרתיעה אותי מזה.‬
‫טוב, אז...‬
‫לישון פה זה לא רעיון כזה רע.‬
‫אנחנו צריכים לעשות ניקיון רציני‬ ‫של נשקים ומכשירים, ‬
‫להכין את המקום למנקים של פרסידיו, ‬
‫וג׳ף צודק לגבי האכסניה.‬
‫טוב.‬
‫תביאו את החפצים, קחו חדרים.‬
‫מי רוצה פיצה?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫החדר הגדול שלי.‬
‫- ״סטארמסטר״, ״באולינג״ -‬
‫- תקליטי ״אומקן״ -‬
‫- סת׳ אלן‬ ‫מקום ראשון, 1987 -‬
‫אוי לא.‬
‫אני מצטער!‬
‫אבא עוד לא בכה.‬
‫לא מולכם.‬
‫פשוט...‬
‫זה אבא שלו.‬
‫לאבא ולסבא סמואל הייתה מערכת יחסים מורכבת.‬
‫הם שנאו אחד את השני.‬
‫אני חושבת שסבא סמואל ‬
‫האמין שמה שהוא עשה היה טוב לאבא, ‬
‫אבל הוא רואה את זה אחרת, כמובן.‬
‫את לא מסכימה?‬
‫אני חושבת...‬
‫אני לא יודעת. נראה לי...‬
‫שלהיות הורה זה קשה, ‬
‫וזה לא תמיד שחור או לבן.‬
‫חוץ מהמקרה שלנו, כמובן.‬
‫אני פשוט לא מצליחה לדמיין מה אעשה‬ ‫אם אאבד אותך או את אבא.‬
‫מתוקה, זה נכון לשני הצדדים.‬
‫אבל אני יודעת שנעשה את זה אחרת.‬
‫ובכל זאת, נראה לי שאבא עצוב, ‬
‫אפילו אם הוא מסתיר את זה.‬
‫כל אחד חושף עצב באופן שונה, ‬
‫אז נראה לי שהדבר הכי טוב ‬ ‫שאפשר לעשות למען אבא זה...‬
‫להראות לו שאנחנו פה כשהוא ירגיש מוכן.‬
‫זה עלול לקחת המון זמן.‬
‫כן.‬
‫סיימנו.‬
‫כן.‬
‫טוב, זאת‬
‫או זאת?‬
‫בחייך.‬
‫אנחנו לא מארגני לוויות, אבא. בוא...‬
‫נכניס קצת עניין. תראה.‬
‫אהבתי את זאת. מצאתי אותה בארון של סבא.‬
‫היא הייתה של אחי.‬
‫סת׳, נכון?‬
‫בן כמה היית כשהוא...‬
‫הייתי בערך בגילך.‬
‫איך הוא מת?‬
‫הוא היה במועדון...‬
‫במנהטן.‬
‫מישהו דקר אותו.‬
‫נראה טוב.‬
‫אנו נקרא מ״האיגרת אל הרומאים״, פרק שישי.‬
‫- אלן -‬
‫ולכן אנו טמונים יחד איתו, ‬ ‫מההטבלה עד המוות, ‬
‫כמו ישו, שהוקם מן המתים‬
‫בעזרת גדולתו של האב.‬
‫- לזכרו של הורטיו ה. אלן -‬
‫- לזכרו של ג׳ון אלן -‬
‫ואף על פי כן, עלינו לצעוד‬
‫בשביל החיים.‬
‫- לזכרה של אליזבת׳ אלן -‬
‫- דיוויד אלן‬ ‫ג׳ייקוב אלן -‬
‫מעשי הנדיבות של סמואל אלן השאירו חותמם, ‬
‫והם רבים כמספר השנים שעברו‬ ‫מאז אבותיו התיישבו פה.‬
‫הוא היה מאבותיה של ברינגטון על הדסון.‬
‫אוי לא, היא פה.‬
‫בבקשה תגידו לי שהוא עדיין מת.‬
‫איזה תזמון.‬
‫הלוויה נגמרה.‬
‫יקירי, מתתי אלפי פעמים עם האיש הזה, ‬
‫ואף אחד מכם לא בא ללוויות שלי.‬
‫חוץ מזה, אין לי כוח לליקוקי התחת.‬
‫העיר הזאת מלאה בפרזיטים, ‬
‫אבל אני אסגור את הברז לחרא הזה בקרוב מאוד.‬
‫איפה דלוריס והילדים?‬
‫הם הלכו לאכול גלידה בעיר, ‬
‫משנסים מותניים לקראת המסיבה השטחית, ‬
‫זה שקראנו לה ״יום שבת״.‬
‫אני כל כך מתגעגעת לנשפים שארגנו פה.‬
‫אני המום מכמה שאת נראית ‬ ‫צעירה יותר בכל שנה.‬
‫נשאר משהו בקרן הנאמנות, ‬
‫או שהכול נמצא איפשהו שם?‬
‫דבר ראשון, ליופי אין מחיר.‬
‫וכתשובה לשאלתך, חתיכת חמדן ארור, ‬ ‫נשאר המון.‬
‫אני אהיה למעלה עד שהעמדת הפנים תיגמר.‬
‫את לא באה גם לצעדה?‬
‫למה באת בכלל?‬
‫אני רוצה לבלות קצת זמן עם הנכדים שלי.‬
‫ג׳יימס.‬
‫אלוהים, עבר זמן מה.‬
‫רגע, את נשארת פה?‬
‫זו בעיה?‬
‫אימא, למה את באמת פה?‬
‫מה נראה לך, יקירי?‬
‫אני רוצה את הבית.‬
‫זין.‬
‫ויו!‬
‫זוכרת את סנדרה?‬ ‫-מאתמול?‬
‫כן.‬ ‫-בטח.‬
‫אלוהים ישמור, אני מתה על מה שאת לובשת.‬
‫מאדי! מאדי, מותק. בואי הנה.‬
‫מאדי, למה שלא תכירי לוויו את החברות שלך?‬
‫זו באמת חבורה נפלאה.‬
‫אלוהים ישמור, אימא. זה ״מדיסון״.‬
‫היי.‬
‫אני הולך למצוא משקה.‬
‫ג׳ף.‬
‫היי, ג׳ף! בוא לפה.‬
‫בוא.‬
‫זה הבן שלי, ג׳ף.‬
‫תכיר את...‬ ‫-ביל מישרה.‬
‫כן. ראש העיר לעתיד, ביל מישרה. נכון?‬
‫זו התכנית.‬ ‫-נעים להכיר, אדוני.‬
‫הבן שלי, פיליפ.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫חתיכת מסיבה, נכון?‬
‫קרם הסלמון כמעט אכיל.‬
‫כן.‬
‫לא נעים.‬
‫היי, זרה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫תראו מי זאת!‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫חמש-עשרה, עשרים שנה?‬
‫עבר זמן.‬
‫הייתי צריכה להתקשר יותר.‬
‫או פשוט להתקשר.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-אלו החיים, לא?‬
‫זה מאחוריי.‬
‫רק רציתי לומר ״שלום״ ולהראות קצת סימפתיה.‬
‫כאילו, לא רק שאיבדת את חמיך, גם...‬
‫שנאת אותו, נכון?‬
‫תיעבתי אותו.‬
‫אוי לא.‬
‫את נשואה למשפחה.‬
‫זה הוציא אותי מהעיר המחורבנת הזאת.‬
‫אני בחרתי להישאר.‬
‫הכרתי חברים חדשים. אני בטוחה שגם את, ‬
‫עם כל הנסיעות, כמו איזו כלבה מפונפנת.‬
‫כן, אנשי חברות הביטוח.‬
‫אפס זוהר, תאמיני לי.‬
‫מה איתך?‬
‫טוב, רצה הגורל...‬
‫וקיבלתי את התפקיד של אבא שלך.‬
‫וואו.‬
‫הוא היה ממש גאה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אותו משרד?‬ ‫-אותו כיסא.‬
‫זו ברינגטון על הדסון, מותק.‬ ‫שום דבר לא משתנה.‬
‫אני בטוחה ששמת לב.‬
‫האמת היא שעצרנו ב״הדסון רכבים״‬ ‫אתמול כדי לתדלק.‬
‫אבא של באסיל אמר לי להתחפף מהשטח שלו.‬
‫אל תיקחי את זה אישית.‬
‫הוא מעולם לא התאושש מאז מה שקרה לבאז.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את לא יודעת.‬
‫בואי.‬
‫זוכרת את השרפה בבית המרקחת של קיליגאן?‬
‫התברר שזה היה באז.‬
‫הוא ישב שבע שנים בפנים, ‬
‫פריצה, הצתה.‬
‫הזקן מתעצבן בכל פעם ‬ ‫שהוא רואה את החברים שלו.‬
‫אשתה לכבוד זה.‬
‫את ופרד אלן, לא צפיתי את זה.‬
‫כן, מתרגלים אליו.‬
‫נראה שהוא נהנה.‬
‫כן, אז אני...‬
‫לכי.‬
‫נחמד שהמשפחה שלך בסביבה.‬
‫אולי נוכל לעשות דברים יחד.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-ביל מישרה.‬
‫אשתי.‬ ‫-נהדר.‬
‫אני גונבת אותו.‬ ‫-נתראה.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-מה העניין?‬
‫אני בצרות, נכון?‬
‫טוב.‬
‫היי, זו הייתה ג׳ינה פרננדז?‬
‫עכשיו היא שריף ג׳ינה פרננדז.‬
‫שיט! היא נראית טוב.‬
‫תירגע, נמר.‬
‫רק המשפחה שלי מסוגלת להקים‬
‫עיר מלאה במזדיינים מלקקי תחת.‬
‫כאילו, ברצינות.‬
‫הם רק רוצים את הכסף שלנו.‬
‫האמת שלא אכפת לי.‬
‫היה נחמד לראות את ג׳ינה.‬ ‫-בחייך, די.‬
‫זה היה גיהינום עבורך.‬
‫אתה שיכור בלוויה של אבא שלך.‬
‫אני מבינה שהמון רגשות ‬ ‫צפים אצלך כשאתה פה, ‬
‫אבל הדחקה...‬ ‫-לא!‬
‫אל תעשי לי אבחון, אני לא במצב הרוח לזה.‬
‫נכון, כי יש לך מצב מיוחד להתבוננות פנימית.‬
‫אבא שלי היה מניאק ‬ ‫שמרוכז בעצמו. מה את רוצה?‬
‫דמעות?‬
‫אני רוצה ממך שיחה אמתית, פרד.‬
‫משהו שאתה נמנע ממנו כבר המון זמן.‬
‫אבל אני אסתפק בזה‬
‫שלא תהיה שיכור מול הילדים.‬
‫וואו, אבא מתודלק.‬
‫כן, אנחנו בשיחה פרטית, מותק.‬
‫אבל ״מתודלק״ זו המילה הנכונה.‬
‫אוי לא. מה שלומך, מתוקה?‬
‫הכול בסדר, מה שלומך?‬
‫אלוהים.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. היי, אבא.‬
‫אז חברת הקייטרינג בטירוף‬
‫כי נגמרו לנו היינות והמבעבעים.‬
‫וגם יחס החטיף-לכל-סנוב נמוך באופן מסוכן.‬
‫תגידי להם... הנה.‬
‫תגידי להם שאנחנו נקנה אספקה.‬
‫דבר ראשון, זה לא התפקיד שלהם?‬
‫ודבר שני, אתה מסוגל לנהוג?‬
‫ואבא שלך צריך קצת אוויר צח.‬
‫אימא שלך תנהג. אני אשגיח.‬
‫טוב.‬
‫אל תתעכבו.‬
‫אנשים מתחילים להתפכח.‬
‫חוץ מאבא.‬
‫סליחה שאני אידיוט.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫זין על הרכב השכור.‬
‫נשקי לי את התחת, ברינגטון!‬
‫אלוהים ישמור.‬ ‫-תראי את זה.‬
‫זה מעלה בי זיכרונות.‬
‫התגעגעתי לזקן הזה.‬
‫תביא אותו.‬
‫ואני התגעגעתי לזה.‬
‫אוי לא.‬
‫נראה לך שהם יודעים?‬
‫לא, אין להם מושג.‬
‫אם המזדיינים האלה היו יודעים‬ ‫מה אבא שלי באמת עשה, ‬
‫במה הוא התעסק באמת...‬
‫הם לא היו מבקשים כסף.‬ ‫-לא, הם היו בורחים בזעקות.‬
‫״מפלצות! אלוהים, תציל אותי!״‬
‫לעזאזל.‬
‫את יודעת...‬
‫אם אימא שלי רוצה אותו, שתיקח אותו.‬
‫את מה?‬ ‫-את הבית.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה סתם שקר אחד גדול.‬
‫ברצינות, אני כבר מת לעוף מהמקום הזה.‬
‫מה? אתה חושב שאנחנו שונים?‬
‫כל מה שאנחנו עושים, ‬ ‫העבודה שלנו, העבר שלנו...‬
‫הכול שקר.‬ ‫-לא, זה לא אותו הדבר.‬
‫בולשיט, פרד.‬
‫הילדים שלנו לא יודעים מי אנחנו.‬
‫הם לא יודעים מי הם.‬ ‫-והם לעולם לא ידעו.‬
‫כי זה מסוכן מדי?‬
‫לגמרי.‬
‫מה אם זה מסוכן לא לספר להם?‬
‫מה אם העולם שאנו מכירים ידפוק בדלת‬ ‫-והם לא יהיו מוכנים, פרד?‬
‫הם כבר לא ילדים קטנים.‬ ‫-מותק, אז נגן עליהם.‬
‫אתה מבין אותי.‬ ‫-אני יודע שמה שאת עושה‬
‫זה להרוס את הכיף שבגראס המשובח הזה.‬
‫לא סיימנו את השיחה הזאת.‬
‫בחייך.‬ ‫-לא סיימנו את השיחה הזאת.‬
‫אבא שלי מת.‬
‫טוב.‬
‫זה היה עלוב.‬
‫מה?‬ ‫-עישנתי?‬
‫את זוכרת‬
‫את הפעם האחרונה שהתמסטלנו ברכב הזה?‬ ‫-אלוהים ישמור.‬
‫זה היה מעולה.‬ ‫-דבוק במשימה, הסוכן אלן.‬
‫בחיי.‬
‫אם כבר...‬ ‫-שישה דולרים, טוב.‬
‫בואי ניקח קצת מזה.‬ ‫-טוב.‬
‫עשי לי טובה ותביאי ליקר.‬
‫אני אקח את אלה, האהובים עליי.‬
‫שיט.‬
‫אני מריחה גפרית ונחושת באוויר.‬
‫כן, גם אני.‬
‫ואין לנו נשקים או סורקים מתאימים.‬
‫טוב, צריך לעשות את זה כמו פעם.‬
‫מצאתי אותם.‬
‫הם שניים.‬
‫הם בחרו מטרה.‬
‫זה הולך ומשתפר.‬
‫- יישות לא-אנושית זוהתה -‬
‫היינו צריכים להישאר ברכב.‬
‫הגראס הזה באמת טוב.‬
‫למה קיבלת את זה ואני את זה?‬ ‫-כי אתה שיכור, מותק.‬
‫אנוכית.‬
‫הייתי איש שיווק, אתה יודע?‬
‫כן, באמת.‬
‫עבדתי בעבודה תאגידית 15 שנה.‬
‫הייתי סמנכ״ל.‬
‫קיבלתי בונוסים בסוף שנה על ביצועים.‬
‫אתה מכיר את הפרסומת הזאת ‬ ‫ללימונדה הוורודה של ״ג׳יי מאני״?‬
‫כשהצמא מכה בך‬
‫ג׳יי-מאני‬
‫כן, אני מכיר את זה.‬
‫כן.‬
‫טוב, ‬
‫היא לא כל כך טובה, אני מודה.‬
‫אבל הבונוס בסוף השנה? זה היה פיגוז.‬
‫כן.‬
‫מה זה ״פיגוז״?‬
‫תן לי לנחש, כסף טוב, שעות חרא?‬
‫התעייפתי, גבר.‬
‫כן?‬ ‫-ואז 20 השנים הבאות‬
‫היו כזה... ‬ ‫-עוד מאותו הדבר?‬
‫אז הייתי כזה, ״זין״.‬
‫סחרתי במניות שלי, קניתי קרוואן רציני, ‬ ‫יצאתי לדרכים עם הגברת.‬
‫חוץ מזה, הם כבר לא עושים אותן כמו פעם, ‬
‫קלאסיקות אמתיות.‬
‫חמש, חמש, חמש, עשרים ושתיים, עשרים ושתיים!‬
‫פיצה ג׳ינו מגיעה חמה כפליים!‬
‫אנחנו פתוחים עד מאוחר‬
‫כן!‬
‫פיצה ג׳ינו, אהבתי!‬
‫כן!‬ ‫-אתה זוכר את הקלאסיקות.‬
‫שכה יהיה לי טוב, כן.‬
‫הכול יותר שטחי עכשיו.‬
‫אין גאווה. אין הנאה.‬
‫והמדיה החברתית...‬ ‫-אלוהים ישמור.‬
‫אל תדליק אותי.‬
‫כן.‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫אשתי ואני יכולים לצאת לדרך.‬
‫מעולם לא היינו פה.‬
‫אנחנו לא משחררים עצורים, ‬ ‫מסיבות ברורות.‬
‫מאילו סיבות?‬
‫טוב...‬ ‫-כי אנחנו מסוכנים?‬
‫אנחנו טורפים?‬
‫ידעת שאנחנו צמחוניים?‬
‫המין שלנו לא אוכל בשר, ‬
‫כי הרג ואכילת חיות חסרות ישע זה דוחה.‬
‫אתם לא חסרי ישע.‬
‫אנחנו בסכנת היכחדות, ‬
‫וצדים אותנו‬
‫אז הייעוד האקולוגי שלנו חסר משמעות.‬
‫היי, חבר. אני יודע מה הייעוד שלכם.‬
‫זו הסיבה שיש לי עבודה.‬
‫אני מנסה לומר‬
‫שאתה לא חייב להיות כמו כולם בפרסידיו.‬
‫אתה נראה כמו בחור טוב, אז...‬
‫תן לי ולאשתי לצאת מפה.‬
‫אנחנו נחזור לחיים שלנו, אתה תחזור לשלך.‬
‫כולם יצאו ללא פגע.‬
‫מה איתו? מה עם הבחור הזה?‬
‫הוא תלוי כמו נתח בשר.‬
‫הוא לא יצא וכן נפגע.‬
‫הייתה לו מחלת לב וסכרת שלא טופלה.‬
‫עשינו לו טובה.‬ ‫-אני לא יכול לשחרר אתכם.‬
‫אתה כן יכול.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫בחייך, גבר. זה יום שבת.‬
‫אני מבטיח לך שלעולם‬
‫לא תראה שוב אותי ואת אשתי.‬
‫שיחה נחמדה?‬
‫זה הבחור מהפרסומת ‬ ‫ללימונדה הוורודה של ג׳יי מאני.‬
‫בבקשה שהסיוט הזה ייגמר כבר.‬
‫אבל הסיוט רק מתחיל.‬
‫זו הצוואה של סבא?‬
‫אתה חסר בושה.‬ ‫-סקרן.‬
‫חוץ מזה, אסור לאבא להשאיר מסמכים חשובים‬ ‫במקום שקל למצוא אותם.‬
‫זה כל מקום בשבילי.‬
‫נו?‬
‫הדבר היחיד שעולה בבירור ‬
‫הוא שסנדי סנט קלייר לא יודעת לקרוא מסמך‬ ‫ולהציל את החיים אפופי היין שלה.‬
‫סבתא צריכה לרתוח מזעם‬
‫ולשלוח את העיירה הזאת ‬ ‫לקבץ נדבות במקום אחר.‬
‫טוב, אכילת החינם תמה.‬
‫לא שאנחנו נקבל משהו מזה.‬
‫אבל אנחנו משפחה.‬
‫באמת?‬
‫הסתכלי סביבך, ויו.‬
‫את רואה משהו שמוכיח‬
‫שאנחנו חלק משושלת אלן?‬
‫זו מפקדת הפריבילגיה הלבנה.‬
‫נראה שאנחנו לא מוזמנים.‬
‫אימא שלי אומרת שהזקן‬ ‫החביא מיליוני דולרים איפשהו בבית‬
‫ושהוא היה פרנואיד בטירוף לגבי זה.‬
‫סלחו לי.‬ ‫-סליחה.‬
‫הבחור מהלוויה. עדיין?‬
‫אתה כל כך צמא שזה פתטי.‬
‫מדיסון!‬
‫היי, את. תקשיבי.‬
‫אני עלול להסתבך בגלל שאני אומר את זה, ‬
‫אבל גם אנחנו שמענו את השמועה.‬
‫האמת היא שרצינו לדבר עם סבא שלנו‬
‫דרך סיאנס.‬
‫סיאנס מפחיד אותי.‬
‫אנחנו חייבים לנסות.‬ ‫-נכון?‬
‫את יודעת מי המומחית בדיבור עם מתים?‬
‫הבחורה הזאת.‬
‫מה? האמת...‬ ‫-באמת?‬
‫כי אני ממש לא מעוניינת בשטויות כרגע.‬
‫לא! כאילו, אני יודעת מה זה סיאנס.‬
‫ויו, תפסיקי להצטנע, בסדר?‬
‫היא והזקן היו ככה.‬
‫חשיבה זהה.‬
‫אז אלא אם אתם נהנים מפסטיבל ההורים הזה...‬
‫אני בעניין.‬
‫בואו נעשה את זה.‬ ‫-אדיר.‬
‫אני אצטרף אליכם ברגע שאשיג לנו קוקטיילים.‬
‫אהבתי. אתה כזה נחמד!‬
‫לא, את!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫את צריכה להשתפר עם אנשים.‬
‫אני אהרוג אותך על זה.‬
‫טוב, מומחית. תובילי אותנו.‬
‫אני לא בטוחה מה הם עשו פה, ‬
‫אבל כדאי שצוות ינקה את האזור.‬
‫אני אקרא להם.‬
‫זה לא היה הביצוע הכי מושלם שלי.‬ ‫-נו אז מה?‬
‫אתה חושב שהרשויות המקומיות יקנו את זה?‬
‫כן, חתכת לו את העורק הראשי‬ ‫כדי לטשטש את סימני הנשיכה, ‬
‫הורדת לו את התנוך, ‬ ‫חרטת לו כוכב מחומש על התחת.‬
‫אם השוטרים לא יחשבו שזה רוצח סדרתי, ‬
‫אני אפתח בר סלטים בסגנון טקסני.‬
‫תודה, מותק.‬
‫זו הייתה שמלה חדשה.‬
‫דרך אגב, הייתי עליו.‬
‫לא היית עליו, פרד. הוא היה עליך.‬
‫זה עדיף על לחזור לבית.‬
‫וואו! אפשר לסיים כבר עם הרחמים העצמיים?‬
‫אנחנו חזרה באוסקה בעוד 72 שעות.‬
‫אוסלו.‬
‫אדית העבירה אותנו שוב.‬
‫אתה צוחק עליי.‬ ‫-לא.‬
‫בדיוק הכנסנו את הילדים לבתי ספר טובים.‬
‫אתה יודע כמה קשה להיכנס לבית ספר טוב ביפן?‬
‫זה לא אפשרי, פרד, אבל הצלחנו!‬
‫ועכשיו אוסלו המזוינת?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו כמה מפלצות נורווגיות לחסל.‬ ‫-לא, אנחנו לא נוסעים.‬
‫מה?‬
‫פרסידיו נותנים לנו משימה, ‬ ‫אנחנו מבצעים אותה.‬
‫ככה זה עובד, דלוריס.‬
‫אתה יודע למה אי אפשר לעבור לאוסלו, פרד.‬ ‫כי זה קרה שוב.‬
‫אתה לא במיטבך ואתה יודע את זה.‬
‫זה לא רק אתה, זה שנינו.‬
‫עשרים וחמש שנה ברציפות. ‬ ‫אנחנו מותשים לגמרי.‬
‫ועכשיו כשסמואל מת, אני רואה‬
‫שאיבדת את זה.‬ ‫-לא הצטרפתי לפרסידיו בגלל אבא שלי.‬
‫אני יודעת, בגלל סת׳, ‬ ‫אבל רצית שלסמואל יהיה אכפת.‬
‫אתה בטוח ששניהם יושבים שם למעלה‬ ‫ושופטים אותך, ואני לא צריכה שותף כזה‬
‫כשהעניינים מתחממים.‬ ‫-אחזור לכושר.‬
‫לא, זה לא רק עניין של כושר.‬
‫זה בגלל הילדים. זה בגללנו.‬
‫אז מה את רוצה ממני?‬
‫זמן, פרד.‬
‫כדי לספר לג׳יף וויו את האמת לגבי פרסידיו, ‬
‫לגבי מה קורה שם בחוץ, ‬
‫לגבי הכול.‬
‫עדיף לעשות את זה בלילה.‬
‫אל תשתפני לנו עכשיו.‬
‫אולי את מעדיפה לברוח ולדבר סינית עם אחיך?‬
‫הניחו את הטלפונים, ‬
‫או שהנשמה שלו לא תבוא.‬
‫סבא סמואל.‬
‫התאספנו כאן בתקווה ‬ ‫שתיתן לנו סימן לנוכחותך.‬
‫אנא הצטרף למעגל כשתרגיש מוכן.‬
‫מה הקטע?‬
‫נשמות דם מדמי...‬
‫תנו לי סימן אם אתן שומעות.‬
‫מה הקטע?‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬