‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- שריף מקומי נקטל בידי חיות מסתוריות -‬
‫שלום, אני פרד.‬
‫משיעור חינוך.‬
‫אני לא פה בשבילך, פרד משיעור חינוך.‬
‫איבדת מישהו.‬
‫גם אני איבדתי מישהו.‬
‫התוקפנות הזאת לא תימשך.‬
‫- אוקטובר 1987 -‬
‫נו כבר!‬
‫לא עכשיו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חשבתי שאולי תרצי את זה.‬
‫מזכרת מאבא שלך.‬
‫מעולם לא הרגתי מישהו לפני כן.‬
‫נראה לי שאתה די טוב בזה.‬
‫גם את.‬
‫קדימה, בוא נעוף מפה.‬
‫זו שנה אחרונה.‬
‫זו הביונסה של בית הספר התיכון.‬
‫נכון, אבל אחרי הכול, זו רק שנה.‬
‫לא, זאת שנה שלמה.‬
‫חברים, עדיף להסתכל על חצי הכוס המלאה.‬
‫חשבתי שאתם נהנים פה.‬
‫כן, כשזה היה רק לכמה ימים.‬
‫עכשיו זה כמו כפר שעשועים.‬
‫כשההורים שלכם היו בגילכם, ‬
‫כל הילדים בעיר רצו לגור בבית הזה.‬
‫כן, חוץ מאלה שגרו בו.‬
‫הסתכלתם בכלל החוצה?‬
‫המקום הזה נראה כמו סרט של טים ברטון.‬
‫אל דאגה, נהפוך אותו ל״אלן״ טיפוסי בקרוב.‬
‫אנחנו?‬
‫אני שולחת לפה את הצוות ואת הציוד שלי.‬
‫יש לך צוות?‬
‫לא כדאי שלכולנו יהיה, מותק?‬ ‫-כן.‬
‫הם באמת מקשיבים לך.‬
‫את תשברי את ציר הרשע הזה, ‬ ‫או שאני אשבור אותו?‬
‫אתם יודעים, הבית הזה ייצג בעבר‬
‫דברים כמו כבוד והשפעה.‬
‫המורשת המשפחתית באחריותי עכשיו‬ ‫והבית הזה הוא חלק חשוב בעתידה.‬
‫טוב, אפשר בבקשה להתרכז‬
‫בעובדה שוויו ואני נתלשים באכזריות‬
‫מהחיים והחברים שלנו באוסקה, ‬
‫ונגררים לתוך קניון החוצות ‬ ‫ההזוי והפרימיטיבי הזה?‬
‫חברים, זה לא משא ומתן.‬
‫נו באמת.‬
‫נתראה, סבתא.‬
‫שיהיה לכם יום מקסים, יפים שלי.‬
‫ביי.‬ ‫-גם לך, סבתא.‬
‫זה הלך טוב.‬ ‫-בחיי.‬
‫לא הודות לך.‬
‫צוות?‬
‫הם עייפים מהמעברים בדיוק כמונו.‬
‫תן להם קצת זמן.‬
‫אני מבלה את הזמן באריזת החפצים ‬ ‫של סמואל כדי לפנות מקום לשלי.‬
‫אתם מוזמנים להישאר כאן כמה שבא לכם.‬
‫כמובן שנצטרך להחליט על סידור, ‬
‫אבל באופן כללי, אתם יכולים ‬ ‫להשתמש בבית כולו, חוץ מהאגף הזה.‬
‫ביי, מגי.‬
‫ביי, דלוריס.‬
‫שמתי לב שכבר התחלת לסמן טריטוריה‬
‫במשרד ובחדר של אבא.‬
‫אני רק ממיינת בין תרומה לאשפה.‬
‫אם כבר מדברים על זה, ‬ ‫החלטתי להתחיל בחדר של סת׳.‬
‫היום.‬
‫לא. אני אטפל בזה.‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫-אמרתי שאני אעשה את זה!‬
‫הנה אתה, הבן של אבא שלך.‬
‫אתה לא היחיד שאיבד אותו, אתה יודע.‬
‫לא משנה כמה אכזרית אתה חושב שאני, ‬
‫אני אשמור על המורשת של המשפחה הזאת בחיים.‬
‫את רוצה מורשת?‬
‫הנה היא.‬
‫הוא הוריש לי את כל הנכס.‬
‫כמובן שאת יכולה להישאר כמה שבא לך.‬
‫את עזבת את אבא.‬
‫אלוהים ישמור, פרדי!‬
‫הוא בקושי שם לב שאמרתי לו שזה נגמר.‬
‫לא צריך להיות רחוקה מהעין‬ ‫בשביל להיות רחוקה מהלב.‬
‫חשבת פעם על ההקרבה שעשיתי?‬
‫בני הבכור, ‬
‫שדרך אגב, היה אהבת חייו האמתית של אביו.‬
‫לא אני ובטח שלא אתה.‬
‫לא, אף אחד לא יכל להתחרות בזה.‬
‫אז כשסת׳ מת...‬
‫איבדתי גם את בעלי.‬
‫התפקיד שלי היה לתת לו בנים, ‬
‫אחד מת, ‬
‫ואתה עזבת עם הבחורה הראשונה‬
‫שהסתכלה לכיוונך.‬ ‫-כדאי שתיזהרי.‬
‫אני יודעת איך לתמרן בנים ‬ ‫ואת הצעצועים שלהם.‬
‫מה שאני לא יכולה לשאת זה את השקרים, ‬
‫במיוחד את אלה של הבן שלי.‬
‫לא רציתי לפגוע בך.‬
‫תתעלה על עצמך, פרדי.‬
‫קשה להסתיר פחדנות.‬
‫ותמיד היית נורא בזה.‬
‫- בוסטון, מסצ׳וסטס -‬
‫בוקר טוב, ברוכה הבאה.‬
‫שלום.‬
‫אני יכול לעזור לך?‬
‫אני מקווה.‬
‫אני רק עוברת בעיר.‬
‫אני נוסעת לאורך החוף‬
‫ואני לא בטוחה מה היעד הבא.‬
‫הבנתי. זה מגניב.‬
‫אין כמו תחושת חופש כשיוצאים ‬ ‫למסע בדרכים. נכון, מותק?‬
‫אם כשאמרת ״תחושת חופש״ ‬ ‫התכוונת ל״גוגל מפות״, אז כן.‬
‫אני מחפשת ספרי מסע.‬
‫את מחפשת משהו מסוים?‬
‫כן, שמעתי הרבה על העיירה ‬ ‫הקטנה הזאת בצפון המדינה.‬
‫לפי מה שהבנתי, היא כבר לא קיימת.‬
‫הם בנו קניון חוצות במקומה.‬
‫קראו לה ״הארלו״.‬
‫לא, רגע!‬
‫ואליד!‬
‫הגישה אושרה. הסוכן ואליד ג׳באר.‬
‫חתיכת מפלצת מזוינת!‬
‫״מפלצת״ זו המילה שלכם, לא שלנו.‬
‫מחפש אחר ״בית הארלוֿ״ במאגר הנתונים.‬
‫״משפחת אלן״.‬
‫בבקשה, הישארי איתי.‬
‫אליה!‬
‫אליה! הישארי איתי!‬
‫אליה! לכל הרוחות!‬
‫הישארי... אליה! בבקשה!‬
‫- שריף‬ ‫מחוז ברינגטון על הדסון -‬
‫תודה שהתקשרת אלינו.‬
‫צדקת, היה משהו מאחורי הלוח.‬
‫זה תמיד הלוח.‬ ‫-כן.‬
‫אבל מקרר מלא במיץ אנושי?‬
‫זה דבר חדש ומרגש.‬
‫מיץ אנושי? ‬ ‫-דם של בני אדם.‬
‫מונח שלה, לא שלי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-קרא לזיהוי פלילי.‬
‫תגיד להם שג׳ינה מוסרת ״חג מולד ארור ושמח״.‬
‫יודעים את מה זה מזכיר לי?‬
‫את הלסינקי.‬
‫אוי לא. שוב הלסינקי.‬
‫רגע, הלסינקי?‬
‫יש להם בית מלון מדהים עשוי קרח.‬
‫אני מדבר על בית מלון שלם שעשוי מקרח.‬
‫וודי, זיהוי פלילי!‬
‫מיד, בוס.‬
‫ודרך אגב...‬
‫קלטת האבטחה הזאת, ‬
‫זה הכול רעש, היא נמחקה.‬
‫מוזר.‬ ‫-כן, ‬
‫אבל אני משיג את המצלמות‬
‫מבאר הספורט מעבר לרחוב.‬ ‫זו עבודת שיטור.‬
‫לא רע.‬
‫מה עם הקרוואן?‬
‫הרצתי את הלוחיות, ‬
‫הקרוואן תואם לתיאור של אלו שנראו‬
‫ליד זירות רצח בוויסקונסין, ‬ ‫פנסילבניה, וירג׳יניה ומרילנד.‬
‫טוב, עלינו לאתר את הבעלים.‬ ‫הם קצה החוט היחיד.‬
‫כל עוד הם נעדרים ‬ ‫הם בגדר חשודים או בני ערובה.‬
‫כך או כך, הם נדפקו.‬
‫רגע, מה נסגר עם הלסינקי?‬
‫המשך יבוא, באז.‬
‫המשך יבוא.‬
‫זה שווה את ההמתנה, ‬
‫אבל אל תגיד לו שאמרתי.‬
‫לא.‬
‫הרדיו הזה הוא כמו מסע בזמן.‬
‫ולא מסע טוב.‬
‫אבל אני חייב להודות, ‬
‫קצת עבודה קשה, כמה חומרי ניקוי, ‬
‫והרכב הזה יכול להיות פצצה, אימא.‬
‫אסור לדבר על פליטת הפחמן.‬
‫זה יכול להתאים למיתוג שלך.‬
‫אתה עלול להיות מופתע‬
‫עד כמה מגניבה אימא שלך יכולה להיות.‬
‫חוץ מזה, לא מדובר במיתוג.‬
‫בימים ההם, אני ואבא שלכם, ‬
‫יש לנו המון זיכרונות יפים מהמכונית הזאת.‬
‫את מתכוונת לסקס, נכון?‬
‫״זיכרונות טובים״ זה סקס.‬
‫יום אחד, כרכרת האהבה הזאת תהיה כולה שלך.‬
‫ויו, את במושב המזמוזים ‬ ‫של אימא ואבא הצעירים.‬
‫איכס. גועל נפש רציני.‬
‫תחשבו על כל העניין הזה ‬ ‫בברינגטון על הדסון כעל...‬
‫אני לא יודעת, הזדמנות לצבור חוויות.‬
‫רגע מאלף, ‬
‫מוגש לכם בידי דלוריס אלן.‬
‫תקשיבו, אני רצינית.‬
‫התמזל מזלי וגדלתי באותו מקום, ‬
‫ואמנם שנה אחת לא תפצה ‬ ‫על כך שלא גדלתם ככה, ‬
‫אבל שווה לנסות.‬
‫אימא, החיים שלנו היו אדירים.‬
‫זה העניין.‬
‫חשבת פעם על האפשרות שאולי את ואבא‬
‫מתחרטים על כל המעברים?‬
‫כתוב על זה בענק ״משבר אמצע החיים״.‬
‫נסו להפיק מזה את המיטב, בסדר?‬
‫כן, היא זקוקה לתיקון רציני.‬
‫היא ישבה שם במשך 25 שנה, אבל...‬
‫אני ממש לא רוצה לוותר עליה, ‬
‫היא הבאטמוביל שלי.‬
‫לפחות פעם היא הייתה.‬
‫כמו שאמרתי, דלוריס, ‬ ‫אני די עסוק השבוע, אז...‬
‫טוב, אני מבינה.‬
‫אז בשבוע הבא?‬
‫תחפשי מישהו אחר.‬
‫אתה יודע, אבא שלי בטח היה גאה‬ ‫לראות אותך מנהל...‬
‫בחיי, די. את רצינית? זה ממש שפל.‬
‫אבא שלך היה אדם טוב. הוא תמיד הקל עליי.‬
‫הוא לא היה רוצה שינצלו אותו.‬
‫תראה, רציתי לשים אותה ‬ ‫אצל אדם שאני בוטחת בו.‬
‫התכוונתי למכונית.‬
‫היא דאגה לנו.‬
‫די, לא. מספיק.‬
‫למה את פה בכלל?‬
‫אני מנסה באופן די כושל להתנצל‬
‫על...‬
‫כל מה שקרה לך בגללי.‬
‫לקח לי 25 שנה לקום על הרגליים.‬
‫הזמן לא עצר מלכת כשעזבת, ‬
‫והוא לא עוצר גם כשאת מופיעה פה...‬
‫עם הגרוטאה הזאת שלך.‬
‫את מנסה לתקן הכול עם הסיפור ‬ ‫העלוב שלך על סגירת מעגל?‬
‫זו צ׳ארג׳ר שנת 1972, אני לא יכול לעזור לך.‬
‫- חטיבת ביניים הורטיו ה. אלן -‬
‫סיימתי.‬
‫אתה תהנה מהפסקה שהוספתי‬
‫מתוך עבודת הגמר שלי מכיתה י״א‬
‫על הספר ״הדמוקרטיה באמריקה״‬ ‫מאת דה טוקוויל.‬
‫תן לאריסטוקרט הצרפתי החצוף‬ ‫מתחילת המאה ה-19‬
‫לחזות את הפיכתן של אמריקה ורוסיה ‬ ‫למעצמות בינלאומיות.‬
‫טוב. בזמן שאתה מעסיק את עצמך עם זה...‬
‫אני אצא לצעידה מענגת לעבר השירותים‬
‫למשך 36 הדקות הבאות.‬
‫לא ככה מתנהלים מבחנים, מר אלן.‬
‫עליך להמתין עד שכולם יסיימו.‬
‫אמרת להישאר עד סוף המבחן‬ ‫והמבחן שלי הסתיים.‬
‫ולכן אני יכול לצאת ‬ ‫ועמיתיי האסירים יישארו פה.‬
‫מר אלן...‬
‫אני יודע למשפחה שלך יש היסטוריה‬
‫של זלזול בחוקים שלנו, פשוטי העם, ‬
‫ולפעמים נראה לכם‬ ‫שמותר לכם לשכתב אותם‬
‫מתי שמתחשק לכם, ‬
‫אבל אני רואה את עצמי כלוחם למען שוויון.‬
‫תבין, פה...‬
‫בין 9:00 ל-10:30 בבוקר, משני עד חמישי, ‬
‫אני המלך.‬
‫שים את הישבן שלך על הכיסא.‬
‫זו בטח הייתה השפלה רצינית, ‬ ‫כשאשתך הזדיינה עם מאמן הפוטבול‬
‫ולא עשית כלום, כמו פחדן עלוב.‬
‫צא... החוצה.‬
‫מיד.‬
‫אחרי הפסקת הצהריים.‬
‫ריתוק!‬
‫פה.‬
‫עיניים למטה!‬
‫מה קורה, בוקרת?‬
‫אני לא באמת אומרת ״בוקרת״.‬
‫סתם ניסיתי את זה.‬
‫נראה לי שברור עכשיו שזה לא קורה.‬
‫באמת?‬
‫הבנתי.‬
‫את לא שייכת.‬
‫את מוזרה.‬
‫נחשי מה, אחותי?‬
‫אני כל המוזרויות.‬
‫האמת היא שאני כמו שכירת חרב בבית הספר.‬
‫חבורות הן אמצעי, לא המטרה.‬
‫הישרדות זה שם המשחק.‬
‫ובמשחקי הכס, ‬
‫או שמנצחים או שמתים.‬
‫כן.‬
‫גם אני לא מבינה את המקום הזה.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫ראית איזה בחור שאהבת?‬
‫ברור שכן.‬
‫נראה שאת לוקחת את ‬ ‫שיעור אמנות מאוד ברצינות.‬
‫טוב, את לא משתפת.‬
‫זה בסדר, פיקאסו.‬
‫אני מבינה. נלך צעד צעד.‬
‫צעד צעד.‬
‫תראי, שלא כמו הרוב פה, ‬
‫אני באמת אוהבת לצייר.‬
‫אבל בשבילי זה לא רק צבעים, עפרונות וקנבס.‬
‫העיקר בשבילי זה...‬
‫צבע, צללים ואור.‬
‫כל הדברים שמוכיחים שאי אפשר ‬ ‫באמת לחיות את הרגע, את מבינה?‬
‫לא, אבל נראה לי שאת תסבירי לי.‬
‫מכירה את זה שאנשים מדברים ‬ ‫על ״לחיות את הרגע״?‬
‫זה הכול קשקושים.‬
‫כל מה שאנחנו קולטים...‬
‫תקוע מחוץ לזמן.‬
‫-כן.‬
‫אני מרגישה תקועה מחוץ לזמן.‬
‫כאילו, כל הזמן.‬
‫כן, גם אני.‬
‫זה כמו העניין הזה עם השמש, את יודעת.‬
‫זה כמו מסע בזמן או משהו, נכון?‬
‫את מתכוונת לזה שלאור השמש‬
‫דרושות שמונה דקות כדי להגיע לכדור הארץ?‬
‫טכנית, זה כמו לראות משהו מהעבר.‬
‫אולי זה באמת כמו מסע בזמן.‬
‫אבל התכוונתי יותר...‬
‫לזה שאין באמת הווה.‬
‫זה עמוק, אולי-חברה.‬
‫זה עמוק.‬
‫- סיריל לאנג‬ ‫ה-1 בספטמבר 1939 - ה-15 באוקטובר 1987 -‬
‫כבר נגמרות לי הדרכים להתגעגע אליך, אבא.‬
‫היי, ג׳ינה. מה קורה?‬
‫כן.‬
‫מתאים לי.‬
‫אז נתראה.‬
‫- סת׳ אלן‬ ‫מקום ראשון ב-1987 -‬
‫זין על זה.‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫ארבעה חריצים בצורת איקס, ‬
‫איפה שהידיות היו, על הרצפה.‬
‫זה נראה כמו ״האדם הוויטרובי״ או משהו.‬ ‫צירפתי גם את התמונות.‬
‫נבדוק בארכיונים ונראה מה יעלה.‬
‫המדע יגלה, ידידי.‬
‫מה גרם להשבתה הכללית של הארגון?‬
‫ניקוי כלל ארגוני אחרי בוסטון.‬
‫זה פשוט טירוף.‬
‫מה קרה בבוסטון?‬
‫הסניף בבוסטון נפרץ.‬
‫האבטחה לא עלתה על כלום.‬
‫כל מה שאנחנו יודעים זה ‬ ‫שאירעה פריצה למאגר נתונים‬
‫ואז המקום נשרף כליל.‬
‫זה כמו מתקפה על שגרירות.‬
‫אני שונא את אוקטובר.‬
‫זו בטח הייתה השפלה רצינית, ‬
‫כשאשתך הזדיינה עם מאמן הפוטבול‬ ‫ולא עשית כלום, כמו פחדן עלוב.‬
‫יללו, כלבות.‬
‫אני הוא חתול הרעם!‬
‫חורך את האדמה כמו המלכה לבית לאניסטר.‬
‫תודה.‬
‫בנאדם, אני חייב לומר, ‬
‫מה שעשית למר אריקסן, ‬
‫זו הייתה אמנות.‬
‫תודה רבה, אדוני.‬
‫אולי בכל זאת נוכל להיות חברים.‬
‫בחיי.‬
‫היום שלי השתפר.‬
‫גם היום שלך. שלום, חבר.‬
‫כן, גבר.‬
‫תשמע, מחרבנים עלינו כל הזמן, נכון?‬
‫הגיע הזמן שמישהו בבית הספר‬ ‫יחשוף את האמת במלוא הכוח.‬
‫כוח לאנשים, אח שלי.‬
‫עוד משהו קטן. כאח לאח.‬
‫דבר אליי.‬ ‫-אני אומר את זה מעומק לבי.‬
‫כל ההצגה הזאת שלך?‬
‫אתה משתדל הרבה יותר מדי.‬
‫הומו.‬
‫אתה מרגל אחרי מר אריקסן או מה?‬
‫או שאולי אתה בכלל מאוהב בו.‬
‫אני לא מאוהב באף אחד.‬ ‫-בטח שכן, אם אתה יודע עליו כל כך הרבה.‬
‫רגע, אתה לא אחד ממקלפי העורות, ‬
‫האוכלים בתחת המזדיינים האלה, נכון?‬
‫ברצינות?‬
‫אתם יודעים מה יותר גרוע מקלישאה?‬
‫קלישאה בלי טיפת אירוניה מחורבנת.‬
‫לך תזדיין.‬
‫שימו לב בבקשה. חניון התלמידים‬ ‫רק במקומות המסומנים.‬
‫החניון מיועד למורים בלבד.‬
‫מה הקטע?‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫תחזירי את זה.‬
‫מופע אימים!‬
‫לכי תזדייני, בסדר?‬
‫האמת היא שהמשפחה שלך ‬ ‫הם אלה שצריכים ללכת להזדיין.‬
‫טוב?‬
‫אף אחד לא רוצה אתכם פה.‬
‫נראה שהמון ״אף-אחדים״‬
‫שמחים לקחת את הכסף של המשפחה שלי.‬
‫שיהיה, קאת׳. את יכולה לקבל אותה.‬
‫אנחנו הולכות.‬
‫אני לא מאמינה שאצטרך‬ ‫לסבול את זה שנה שלמה!‬
‫היא לא מזיקה, תאמיני לי.‬
‫את יודעת אילו חזקות נהיה‬
‫אם נקים את ״צוות הנוקמות״?‬
‫היא קראה לך קאת׳.‬
‫נו אז?‬
‫היא נשמעת כמו חברה ותיקה.‬
‫לא. הדרמה שלי עם מדיסון‬ ‫לא קשורה לחברות. תאמיני לי.‬
‫טוב.‬
‫הדבר הזה שאמרת לגבי שכירות חרב בבית הספר.‬
‫את רצינית לגבי זה, נכון?‬
‫כן, אני יורה קודם.‬
‫בואי נעשה את זה.‬
‫נעשה מה?‬
‫את יודעת.‬
‫נקים את הברית הזאת שדיברת עליה.‬
‫אתה מתכוון לאחווה, מר פרודו?‬
‫את צריכה סאמוויז.‬
‫אני יכולה להיות הסאמוויז שלך.‬
‫כל עוד תקפידי על הכללים של בית הספר.‬
‫אילו כללים?‬
‫אחת, לאף אחד לא אכפת מהרגשות שלך, ‬
‫אז פעלי בהתאם.‬
‫שתיים, זה עניין זמני.‬
‫תודה לאל.‬
‫ושלוש, ‬
‫לכולם יש נקודה רגישה.‬
‫אפילו למדיסון.‬
‫תוכלי להשתמש בהן‬ ‫כדי לא לעצבן את האויבים שלך, ‬
‫או שתשתמשי בנקודות האלה ככלי נשק.‬
‫או...‬
‫כל הנזכר לעיל.‬
‫טוב. יופי.‬
‫אז נתראה.‬
‫זה היה הנהג שלי, הוא יהיה פה תוך שעה.‬
‫אבא אהב את זה.‬
‫זו רק אשפה, ‬
‫אבל עכשיו זו האשפה שלך.‬
‫בפעם האחרונה שראית את אבא, ‬ ‫הוא עבד על משהו?‬
‫אתה יודע.‬
‫הוא היה אובססיבי לגבי פרויקט מסוים, כרגיל.‬
‫זו לא הייתה אובססיה טובה.‬
‫נראה לי שהוא התקשה.‬
‫בגלל הסמל?‬
‫בגלל מה?‬ ‫-הסמל.‬
‫הסמל שברצפה בחדר של סת׳.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫יש לי חדשות רעות.‬
‫ג׳ינה התקשרה.‬
‫הצ׳ארג׳ר הופיעה בסרט אבטחה.‬ ‫-איפה?‬
‫במצלמות שמול השוק.‬
‫זין.‬ ‫-היא רוצה שנבוא‬
‫ונענה על כמה שאלות.‬
‫מישהו פה מתחיל להתרשל.‬
‫אפילו אני יודעת שלא מתעסקים איתם לאור יום.‬
‫אימא, תישארי בפנסיה בבקשה. תודה.‬
‫בוא לא נחשוב יותר מדי.‬
‫ההסבר הפשוט הוא הטוב ביותר.‬
‫והפשוט ביותר לפענוח.‬
‫הרכב שלך מגיע בעוד שעה, נכון?‬
‫אוי לי.‬
‫זה היה רק ניחוש, טוב?‬
‫שב.‬
‫מיד!‬
‫מה המזימה?‬
‫אין מזימה.‬
‫איך ידעת על אשתי?‬
‫איך אתה יודע עליי דברים?‬
‫מישהו מהמשפחה הנכבדת שלך‬ ‫בדק את הרקע שלי או מה?‬
‫מי יודע על זה? כי אני אתבע...‬
‫בנאדם, אין לי מושג, טוב?‬
‫אל תתעסק איתי, ילד.‬
‫אני במרחק שנתיים מפרישה מלאה.‬
‫ג׳ני ואני בקושי סידרנו את העניינים, ‬
‫ואחרי שלוש שנים, אנחנו שוב מאושרים.‬
‫אני לא אתן לך להוציא את הכול שוב.‬
‫להניח שיבגדו בך, זו סטטיסטיקה.‬
‫תן לי לנסח את זה באופן ברור.‬ ‫״האשטאג״ פצצת-אמת.‬
‫זו מכת פתיחה מאוד רצינית.‬
‫אתה פה לשבעה חודשים.‬
‫אני אשב פה ואחכה...‬
‫למכה השנייה...‬
‫והשלישית.‬
‫עכשיו צא מפה.‬
‫אני באה לפה כל הזמן.‬
‫אם הבית, סאלי, נתנה לי מפתח.‬
‫אני מביאה לה אוכל בחינם מהקפיטריה, ‬
‫ואף אחד לא יודע על זה.‬
‫זה מבצר התבודדות.‬
‫בדוק.‬
‫סבא שלי שיחק פה כדורסל.‬
‫איפה למדת לנגן?‬
‫איפה כבר אפשר?‬
‫בכנסייה.‬
‫כן, קאת׳י הולכת לכנסייה.‬
‫הפתעות זה טוב לחברות.‬
‫זה שומר על העניין.‬
‫את הולכת?‬
‫לא באופן רשמי, לא.‬
‫כאילו, הייתי בכנסיות.‬
‫את יודעת. מסגדים, מקדשים, קתדרלת סנט פול.‬
‫נראה לי שמישהו מאבות אבותיי קבור שם.‬
‫אבל אני הולכת לשם כמו למוזאון, כדי ללמוד.‬
‫יום אחד, במציאות עתידנית, ‬
‫על כוכב לכת מיושב, ‬
‫הכנסייה תהיה מה שניתן למדוד ולהוכיח.‬
‫סיינצ׳יה רוולרה.‬
‫״המדע יגלה.״‬
‫כן, נערת הכנסייה מבינה לטינית.‬
‫נו באמת.‬
‫יש לך ציפיות מאוד נמוכות מאנשי העיירה, ‬
‫נכון, נערת סנט פול?‬
‫״מציאות עתידנית.״‬
‫אני שואלת אם אתה מאמין באלוהים, נוסטרדמוס.‬
‫אני אנסח את זה כך.‬
‫נשמות ואלים יכולים‬
‫להיות שדים וגובלינים.‬
‫זה הכול אותו הדבר עבורי, ‬ ‫כי אנשים באמת חווים אותם.‬
‫זה הדבר היחיד שחשוב.‬
‫אבל חוויות ניתנות להסבר ‬ ‫בעזרת פיזיקה וביולוגיה.‬
‫אפילו העל-טבעיות והמטפיזיות.‬
‫זה שהם לא מבינים את זה‬
‫לא אומר שהם לא מסוגלים להבין.‬
‫זה מסביר את ציורי האנטומיה במחברת שלך.‬
‫טוב, את יודעת. סבא שלי אהב ביולוגיה, אז...‬
‫טוב. יש לי וידוי, ‬
‫אם אנחנו כבר, את יודעת, מתוודות.‬
‫צדקת.‬
‫מאדי ואני היינו החברות הכי טובות.‬
‫למעשה, גדלנו יחד.‬
‫זה מבאס.‬
‫סליחה שניחשתי נכון.‬
‫זה בסדר.‬
‫הכול נגמר מתישהו.‬
‫- משרד השריף -‬
‫שוב תודה שבאתם.‬
‫אז בהילוך מהיר.‬
‫הלכתם לקנות קרח ויין מבעבע, ‬
‫ואז חזרתם הביתה.‬
‫כן.‬
‫לקחתם את הצ׳רג׳ר.‬
‫גברת, אהבתי את המכונית, ‬
‫אבל זה רכב לא רשום‬
‫וזה ממש לא מגניב.‬
‫אני אטפל בזה, מבטיחה.‬
‫הוא לא כשיר להיות על הכביש.‬ ‫באז יכול לסדר לך את זה.‬
‫אוי כן.‬
‫ניסיתי כבר.‬
‫אמרתם שהייתם בשוק לחצי שעה בערך, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ולא ראיתם כלום?‬ ‫-לא.‬
‫טוב.‬
‫פשוט נראה לי...‬
‫אני הולכת לחנות.‬
‫קונה קרח, קונה יין, משלמת.‬
‫אני בחוץ.‬
‫חצי שעה נראה כמו המון זמן, לא?‬
‫ג׳ינה, האמת היא שלא היינו לגמרי כנים איתך.‬
‫טוב? זה קצת מביך.‬
‫אבל די ואני מצאנו ג׳וינט ברכב‬
‫והתמסטלנו לגמרי.‬
‫היינו מאוד מסטולים.‬
‫ועושים לנו בדיקות סמים בעבודה.‬
‫אז כן, זו הסיבה שכל העניין נראה קצת מוזר.‬
‫אז...‬
‫כמה שאכטות מאחורי השוק, בחורים ובחורות?‬
‫כן, כמו פעם.‬
‫זה שווה בין חמש לשבע בכלא בכמה מדינות.‬
‫טוב.‬
‫שוב, אני משתתפת בצערכם.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫ואני רק רוצה לומר‬
‫שהלוואי שסת׳ היה פה כדי להיפרד ממנו.‬
‫אני זוכרת אותו מהתיכון, ‬ ‫הוא תמיד היה נחמד אליי.‬
‫ג׳ינה הייתה דלוקה על סת׳. ברצינות.‬
‫כן, כולנו היינו.‬ ‫-נו, טוב.‬
‫גם אני.‬
‫-כן.‬
‫תכנית ב׳.‬
‫- ג׳ף ואני אצל המנהלת. ‬ ‫היא רוצה לדבר אתכם. -‬
‫הילדים.‬
‫לכו.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫אל תנהגי ברכב הזה, גברת.‬
‫- חטיבת ביניים הורטיו ה. אלן -‬
‫אני עדיין לא מאמינה שהמנהלת שייפר‬ ‫ביקשה מכם כסף.‬
‫מה העניין?‬
‫את לא יודעת ששוחד זה חומר הסיכה‬ ‫של כל חברה בריאה?‬
‫דבר ראשון, זה לא היה שוחד.‬
‫דבר שני, אל תגיד ״חומר סיכה״.‬
‫בכל מקרה...‬
‫אני כל כך שמח שלא נצא לטיול‬ ‫לתחנת הרכבת הישנה הזאת.‬
‫זה לא הקטע שלי.‬ ‫-כנ״ל.‬
‫לא אכפת לי לפספס.‬ ‫-טוב, יודעים מה? תפסיקו.‬
‫אימא נכנסת למצב כוננות.‬
‫תקשיבו, שמענו אתכם הבוקר.‬
‫עכשיו תתנו לנו מנוחה.‬
‫אימא צודקת, אתם מתנהגים כמו מניאקים.‬
‫אבא.‬ ‫-השמצת מורה.‬
‫פריצה לחדר נעול.‬
‫בחייכם, אתם לא כאלה!‬
‫אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.‬
‫למעשה, אנחנו עושים את כל זה בשבילכם.‬
‫אתם צריכים לבוא לקראתנו.‬
‫אתם יוצאים לטיול.‬
‫מה?‬ ‫-אתם יוצאים לטיול הארור הזה.‬
‫אנחנו גרים פה עכשיו. עלינו להשתלב, ‬
‫ולהשתלב זה גם להשתתף.‬
‫אז לכו והשתתפו.‬
‫בחייכם.‬ ‫-לכו.‬
‫שיהיה.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫לא, עלו לאוטובוס.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתם תיהנו. ‬ ‫-ברצינות, אימא. לא.‬
‫לאוטובוס.‬
‫אתם יודעים מה יהיה אדיר? הטיול!‬
‫הטיול!‬
‫זה מעין סמל טקסי, ‬
‫מעולם לא ראיתי כזה.‬
‫נראה לך שהוא משפיע על הילדים?‬
‫כן.‬
‫אבל השאלה היא, למה בחדר של סת׳‬
‫ולמה אבא שלי ניסה להסתיר אותו?‬
‫צ׳סטר בודק לי את זה.‬
‫הוא יעביר לי דוגמאות בחשאי הערב.‬
‫בחשאי?‬ ‫-כן.‬
‫הם בעוצר מלא.‬
‫מי תקף אותנו?‬
‫איפה?‬ ‫-בבוסטון.‬
‫השאלה ״מי?״ עדיין לא פתורה.‬
‫זין. משהו מתרחש.‬
‫קודם הערפדים בחנות ועכשיו זה?‬
‫כן.‬
‫מה עם ואליד ואליה?‬
‫ואליד בתרדמת, הוא לא מגיב.‬
‫ואליה מתה, אז...‬
‫אלוהים. הילדים המסכנים.‬
‫המיזם יארגן משהו.‬
‫ברור.‬
‫זה רק לשנה.‬
‫טוב, קדימה. חזרה לאוטובוס. סיימנו.‬
‫את אומרת את זה‬
‫רק בגלל שהכרת חברה חדשה.‬
‫את מי?‬
‫קאת׳י?‬
‫ראיתי אתכם יחד.‬
‫נו אז מה? אתה מקנא?‬
‫ברצינות, מה קורה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה רק לשנה.‬
‫אבל מה אז?‬
‫תצאי להשתלט על העולם?‬
‫שנינו נצא.‬
‫את תהיה רחוקה, אי שם באוקספורד המטופשת.‬
‫הייתי בטוחה שאתה מחכה כדי‬
‫לרשת את הממלכה שלי כשאעזוב.‬
‫יש לנו שנה כדי לכבוש את העיירה. סגור?‬
‫סגור.‬
‫מה? יש מצב שנישקת את אחיך?‬
‫המרגל והקניבלית.‬
‫נראה שבקרוב תצא קומדיה רומנטית ‬ ‫על גילוי עריות.‬
‫כן, אנחנו נופיע בתכנית ‬ ‫של אנדרסון קופר בסוף השבוע.‬
‫כן! נכון.‬
‫והכותרת תהיה, ״כלבה מקומית סותמת את הפה!״‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כולם להיות בשקט!‬
‫דבר ראשון, מישהו נפגע? לא?‬
‫יופי. הישארו במקום.‬
‫לא, אני מטפל בזה, ג׳וליאן.‬
‫בחרת האידיוט הלא נכון בזמן הלא נכון.‬
‫חסל אותו, מר אריקסן!‬
‫חסל אותו, המורה!‬
‫סע מפה!‬
‫סע מפה, חתיכת נקבה!‬
‫למה הוא נראה ככה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫הוא פשוט נוסע מפה?‬ ‫-מר אריקסן!‬
‫אני צריך להגיע לנקודת האיסוף.‬
‫זה לא ייקח יותר משעתיים.‬
‫אנחנו עושים את הדבר הנכון?‬
‫טוב, אנחנו מנסים לפחות, נכון?‬
‫אני רוצה לומר שכן.‬
‫הילדים לא חושבים ככה.‬
‫הם נעשים יותר ויותר קשים.‬
‫היית מוותרת על זה?‬
‫הייתי מוותרת על המון דברים, ‬ ‫אבל לא על זה.‬
‫לא.‬
‫ואתה?‬
‫אני רוצה לומר שלא.‬
‫- אכסניה‬ ‫משרד -‬
‫האנה?‬
‫איפה צ׳סטר?‬
‫הייתי בניו-יורק‬
‫ולא ידעתי מתי אוכל‬
‫לראות אותך שוב, ‬
‫אז פשוט...‬
‫רציתי... ‬
‫לראות מה שלומך.‬
‫וכדי לומר לך‬
‫באופן אישי כמה צר לי על אבא שלך.‬
‫אני אקח את זה לבדיקה עבורך.‬
‫נחמד לראות אותך, פרד.‬
‫היי, האנה.‬
‫תישארי.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה עוקב אחרי מר אריקסן או מה?‬
‫או שאתה בכלל מאוהב בו.‬
‫אני לא מאוהב באף אחד.‬
‫בטח שכן, אם אתה יודע עליו כל כך הרבה.‬
‫רגע.‬
‫אתה לא אחד ממקלפי העורות, ‬
‫האוכלים בתחת המזדיינים האלה, נכון?‬
‫פרד מצא משהו.‬
‫משהו שהסתרת מאתנו.‬
‫מה זה לדעתך?‬
‫לכי תזדייני.‬
‫ובכל זאת, ‬
‫שלחנו מישהו כדי לוודא‬ ‫שפרד לא יסתבך בבלגן שאתה התחלת.‬
‫אז עד שנשיג את מה מבוקשנו...‬ ‫-כבר אמרתי ״לכי תזדייני״?‬
‫תמיד היית איש של עקרונות, סאם.‬
‫זה ממש חבל.‬
‫בהתחשב בכך שאתה כבר מת.‬
‫המוות יגיע אל כולנו, אדית.‬
‫אבל הוא יגיע אלייך לפני שהוא יגיע אליי.‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬