‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫התכנסנו כאן היום כדי לאחד‬ ‫שני אנשים שאוהבים זה את זו, ‬
‫וכדי לחזות באיחוד הזה.‬
‫אהבה משפחתית אינה רק אחד ‬ ‫העקרונות שמדריכים אותנו.‬
‫היא גם מקור של תקווה עבור כולנו.‬
‫האם בחרתם בחפץ שיסמל עבורכם‬ ‫את הקשר המחייב הזה?‬
‫כן.‬
‫הטבעות האלה ישמשו כסמל‬
‫לנכונותכם לצעוד בשביל החיים יחד.‬
‫- אוקטובר 1990 -‬
‫פרד, דבר אליי.‬
‫אני מתקרב למיקום שלך.‬
‫האם את נשבעת להציב‬ ‫את טובתו של בן זוגך‬
‫מעל לשלך, מעתה ועד המוות?‬
‫כן.‬
‫אורות!‬
‫הערכת ביצועים הושלמה.‬
‫לכבוד הוא לי להציג בפניכם‬
‫את מר וגברת פרדריק ודלוריס אלן.‬
‫ברכותיי.‬
‫- אכסניה‬ ‫פול -‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫הדגימות מהסמל שמצאתי בבית.‬
‫אתקשר אליך כשנדע משהו.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫היי, האנה.‬
‫אני אראה אותך שוב?‬
‫זה תלוי בך.‬
‫הילד בחיים.‬
‫היי, יוטו. היה פה שיגעון מוחלט.‬
‫וגם הפרשי הזמנים...‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני מתגעגע לביקורים ב״מיסטר דונאט״ ‬ ‫איתך ועם אחותך.‬
‫ההורים שלי מתרגשים לפגוש אותך.‬
‫אני לא מביא כל חבר הביתה כדי לפגוש אותם, ‬
‫אז ראה זאת ככבוד.‬
‫יוטו...‬
‫אנחנו לא חוזרים.‬
‫ההורים שלי החליטו להישאר פה.‬
‫לשנה.‬
‫זה מבאס.‬
‫אני יודע.‬
‫ניסיתי לשכנע אותם לתת לי לחזור לבד, ‬
‫אבל זה היה חסר סיכוי.‬
‫טוב, אני מבין.‬
‫משפחה זה דבר חשוב, נכון?‬
‫כן, כך נראה.‬
‫אבל אני מרגיש שחזרתי בזמן, ‬
‫לזמנים האפלים.‬
‫המקום הזה מלא בתרבות מתה.‬
‫זה ממש מוזר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני מנסה להבין מה קורה.‬
‫הלוואי שיכולתי להיות שם.‬
‫אני יודע שרק התחלנו להכיר אחד את השני, ‬
‫אבל אני מחבב אותך.‬
‫גם אני מחבב אותך, ג׳ף.‬
‫היי.‬
‫למה את ערה?‬
‫רק רציתי כוס מים.‬
‫אני מכירה את המבט הזה.‬
‫אימא, אין לי שום מבט.‬
‫בואי הנה.‬
‫זה בגלל תאונת האוטובוס ״הלא רצינית בכלל״?‬
‫מתוקה?‬ ‫-אימא.‬
‫כאילו, זה היה מפחיד ‬ ‫למשהו כמו חמש שניות, אבל...‬
‫כולם בסדר.‬
‫למעשה, היה לי יום נפלא.‬
‫באמת?‬
‫הכרתי ״אולי חברה״ בבית הספר.‬
‫״אולי חברה״?‬
‫אני מחבבת את הבחורה הזאת, קאת׳י.‬ ‫-טוב.‬
‫ואולי נוכל להיות חברות.‬ ‫-יופי.‬
‫אבל זה עדיין שלב מוקדם, ‬
‫אז את יודעת, אולי.‬ ‫-אולי.‬
‫אני שמחה לשמוע ש״אולי״ יש לך חברים.‬
‫לא קל למצוא אותם.‬
‫אפילו את ה״אולי״.‬
‫אולי נוכל להזמין את קאת׳י לארוחת ערב.‬
‫אימא, לא. לא.‬
‫טוב.‬
‫לאיפה את הולכת?‬
‫לעשות קניות לארוחת הבוקר.‬
‫אז את צריכה לחזור לישון‬
‫ואנחנו נתראה בבוקר.‬
‫לעזאזל.‬
‫צ׳אק? אפשר עוד אחד כשיהיה לך זמן?‬
‫מה הרעל שלך?‬
‫פעם זה היה כל דבר, למעשה.‬
‫כשהייתי בתיכון, החברות שלי ואני ‬ ‫באנו לפה כל הזמן.‬
‫זה המקום היחיד בו יכולנו‬ ‫להשתמש בתעודות זהות מזויפות.‬
‫את יודעת מה? בדיוק עמדתי ‬ ‫לבקש ממך תעודה, אז...‬
‫ברוכה השבה.‬
‫אני אקח מה שיש מחבית.‬
‫תודה.‬
‫באז טייט. עבר זמן מה.‬
‫כמה קיבלת, 15? 20?‬
‫לדעתי זה היה צריך להיות מאסר עולם.‬
‫היי, באז! אני מדבר אליך.‬
‫בנאדם! אני סתם משגע אותך.‬
‫תן לי להזמין אותך.‬
‫מה אתה שותה?‬
‫מה לעזאזל? זין!‬
‫אל תהיה כזה תינוק!‬
‫זה לא דלק.‬
‫שיהיה.‬
‫קורה.‬
‫אני מבין.‬
‫ככה התמודדת עם המאסר הזה.‬
‫התכופפת וספגת את זה.‬
‫טוב. מספיק כבר.‬
‫חברה שלך?‬
‫היא לא חברה שלי.‬
‫טוב, זה נשמע הגיוני.‬
‫כי לפושע האידיוט הזה אין חברים.‬
‫מה שהגיוני ‬
‫זה שתעזוב אותו במנוחה לפני שתהיה בבעיה.‬
‫אני עף מפה.‬
‫הבעיה היחידה היא שאת לא ‬ ‫שוכבת על הגב אצלי בבית.‬
‫סלח לי, אני...‬
‫אם אראה אותך שוב, אני אתקשר לשריף.‬
‫גם את החבר המזוין שלך.‬
‫זין!‬
‫חשבתי שיהיה קשה יותר למצוא אותך.‬
‫אבל אז פשוט נכנסת בדלת.‬
‫הזוג שהרגת בשבוע שעבר, ‬
‫הם היו בני משפחה שלנו.‬
‫האיש מהפרסומת?‬
‫אני משתתפת בצערך.‬
‫שיט.‬
‫היי! התעוררת מוקדם.‬
‫אבא, המקרר הזה מסריח.‬
‫אנחנו צריכים מכשירי חשמל חדשים.‬
‫את חושבת על מיסטר דונאט?‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫איפה אימא?‬
‫אין לי מושג.‬
‫חשבתי שהיא עוד ישנה.‬
‫היא יצאה לקניות אתמול מאוחר בלילה.‬
‫ואני בטוחה שזו הדרך שלה להיות קצת לבד.‬
‫ברור.‬
‫איפה אתה היית?‬
‫קראו לי לעבודה.‬
‫הייתה ביקורת פתע באיתקה.‬
‫חשבתי שאתה ואימא בשנת שבתון.‬
‫כן, נכון.‬
‫זה היה תיק הערכות.‬
‫הם היו צריכים עזרה עם הדוחות.‬ ‫תאריך ההגשה היה הבוקר.‬
‫במה היה מדובר?‬
‫תאגיד תרופות, ניקיון של דליפת כימיקלים.‬
‫את יודעת, הסיוט של כל תאגיד‬ ‫מהסוג שאחיך אוהב להאשים אותנו בו.‬
‫היי, אבא.‬ ‫-מדברים על החמור.‬
‫אלו לא אותם בגדים מאתמול?‬
‫טוב, קדימה. תמשיך, חבר.‬
‫אבל עוד לא אכלתי ארוחת בוקר טובה.‬
‫תכנון זמנים. זה השיעור ‬ ‫הראשון להיום. קדימה.‬
‫אוצו רוצו, שניכם.‬
‫אז אחת חיילת נעדרת והשני אומר ״אוצו רוצו״.‬
‫וואו, הורי השנה.‬
‫תפוח זה ארוחת בוקר?‬
‫די!‬
‫מה לעזאזל קרה?‬
‫נתקלתי בכמה ערפדים.‬
‫יצאתי לסידורים והם פשוט צצו משום מקום.‬
‫עוד ערפדים? חשבתי שאלו שהרגנו ‬ ‫עברו שם במקרה.‬
‫טוב, הקרובים שלהם באו לנקום.‬
‫אלוהים.‬
‫כמה?‬
‫חמישה.‬
‫יצאתי מזה בחתיכה אחת, ‬
‫אבל הם לא עוזבים עד שהם משיגים את מבוקשם.‬
‫אלו החיים בכפר.‬
‫אני אביא את הציוד וניפגש למטה.‬
‫מותק, ‬
‫את די גמורה.‬
‫תני לי לטפל בזה.‬ ‫-לא.‬
‫נעשה את זה יחד.‬
‫יש לך קצה חוט לגבי המיקום?‬
‫עוד לא, אבל אני יודעת איפה למצוא אותו.‬
‫טוב.‬
‫טוב, תוציאי הכול.‬
‫מה רצית להראות לי?‬
‫ציור יפה?‬
‫ג׳ף, ציירתי את זה לפני התאונה.‬
‫לפני?‬
‫זו בדיוק אותה משאית, ג׳ף.‬
‫ואני ציירתי את זה באותו יום‬ ‫שהיא כמעט התנגשה באוטובוס שלנו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫מה נשמע לך יותר הגיוני?‬
‫העובדה שבמקרה ציירת איזו משאית, ‬
‫או שחזית את העתיד?‬
‫המדע יגלה.‬
‫נכון?‬ ‫-טוב.‬
‫טוב, לי יש בעיה אמתית.‬
‫אני צריך לזכות במקום בבית הספר הזה.‬
‫המתקפה הישירה שלי על ‬ ‫המלך פיליפ הופנתה נגדי.‬
‫אני נענה לאתגר.‬
‫אתגר ממי?‬
‫אני איהפך לחבר שלו.‬
‫ואז, כשהוא לא יצפה לזה, אני אבצע מהלך.‬
‫פיליפ שונא אותך.‬
‫כן, נכון. אבל זה לא שלטון יחיד.‬
‫זו אוליגרכיה פלוטוקרטית.‬
‫מה שאומר שאני זקוק לחברויות צנועות‬ ‫עם אחד האוליגרכים הנחותים.‬
‫למשל, הילד השקט הזה שתמיד מסתובב עם פיליפ.‬
‫סטיב או פיט...‬
‫איך שלא קוראים לו.‬
‫משם אני אטפס במעלה שרשרת המזון‬ ‫ואדיח את פיליפ.‬
‫העלית פעם בדעתך שלא ‬ ‫כל העולם צריך לאהוב אותך?‬
‫אני רק אומרת.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫היי!‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫סליחה על אתמול בלילה.‬ ‫הייתי צריך להיות שם.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫קדימה, אתם מאחרים!‬
‫נתראה.‬
‫היי!‬
‫בנאדם, חכה!‬
‫אתה מדבר אליי?‬ ‫-כן.‬
‫סטיב, נכון?‬
‫ג׳ף אלן.‬ ‫-כן, אני יודע מי אתה.‬
‫הבחור החדש שכולם שונאים.‬
‫אאוץ׳. אני מנסה להיפטר מהתדמית הזאת.‬
‫בכל מקרה, הנה אנחנו פה.‬
‫תשמע, רק רציתי לומר‬
‫שאם יש משהו שאני יכול לעשות, ‬
‫אתה יכול פשוט לבקש.‬
‫למה? מה ייצא לך מזה?‬
‫כלום.‬
‫נו, טוב. זה לא נכון.‬
‫אבל האמת היא שאפשר לומר ‬ ‫שהתחלתי בבית הספר הזה ברגל שמאל, ‬
‫ואני פשוט רוצה להתחיל מחדש, ‬
‫כדי שכולם יראו מי אני באמת.‬
‫אז אתה תעשה כל דבר?‬
‫כאילו, כל דבר הגיוני.‬
‫טוב.‬
‫תגיד לפיליפ שהחלטתי לנסוע הביתה לבד.‬
‫אתה לא יכול להגיד לו בעצמך?‬
‫שכח מזה.‬
‫נו, אל תהיה כזה.‬
‫ברור שאני יכול.‬
‫אין בעיה.‬
‫כדאי לך.‬
‫טוב, סטיב.‬
‫זה חתיכת דונאט.‬
‫היי.‬
‫שאשלח לך הודעה עם מה שאני חושבת?‬
‫מה?‬
‫פשוט יש אנשים שלא אוהבים ‬ ‫את הדרכים האנלוגיות.‬
‫דיבור.‬
‫אני מצטערת, אני...‬
‫פשוט יש לי מלא דברים על הראש.‬
‫זה לא עניין גדול.‬
‫פשוט המוח שלי תמיד כזה... ‬
‫מה העניין?‬
‫קדימה, ילדה. תוציאי את זה.‬
‫טוב.‬
‫אם אראה לך משהו ממש מוזר, ‬
‫את מבטיחה לשמור על ראש פתוח?‬
‫קוראים לי ״קאת׳י ראש פתוח״.‬
‫טוב.‬
‫לא באמת. המצאתי את זה.‬ ‫-ברור.‬
‫טוב.‬
‫זה אפל.‬
‫אבל אולי זו דרך טובה להוציא את זה החוצה, ‬
‫ואני אוהבת את השימוש שלך בצבע.‬
‫ציירתי את זה לפני התאונה.‬
‫בטח.‬
‫רגע, ברצינות?‬
‫אני המאמינה הכי גדולה של המדע.‬
‫זה עובר במשפחה, ‬
‫אז אני מרגישה מטופשת ‬ ‫שאני בכלל אומרת את זה, אבל...‬
‫אני לא יודעת. תגידי לי, ‬
‫אני מטורפת?‬
‫לא, לא. את לא מטורפת.‬
‫כאילו, אני קתולית, זוכרת?‬
‫אנחנו מבצעים גירושי שדים.‬
‫ראיתי את זה פעם.‬
‫זה היה אמתי והזוי לגמרי.‬
‫אז אני מאמינה בכל הדברים האלה.‬
‫וגם, את יודעת, מדע זה אופיום להמונים.‬
‫כאילו, זה משתנה כל חמש דקות.‬
‫איך אפשר לדעת למה להאמין?‬
‫לא כדאי להסתמך על המבחנים האלה‬ ‫כשמשקללים את הציונים.‬
‫אפשר לקבל ״אמן״?‬
‫סליחה.‬
‫רק עצה אחת.‬
‫לא הייתי מציינת את זה ‬ ‫בפני אף אחד בבית הספר.‬
‫או בעיר.‬
‫כאילו, בשום מקום.‬
‫יש המון אנשים צרי אופקים‬
‫שלא יהססו להשתמש בשוני שלך‬
‫כדי להתחיל לסחוט אותך.‬
‫אני לא אגלה לאף אחד.‬
‫אני ממש לא אפרסם את זה באפליקציה שלי.‬
‫לפעמים יש לי מחשבות הזויות‬ ‫והפסיכולוגית שלי אומרת:‬
‫״קאת׳י, אם תפילי אותן, הן לא יפילו אותך.״‬
‫אני לא אספר לאף אחד.‬
‫בכנות, אני מרגישה טוב יותר‬ ‫רק מההזדמנות לדבר על זה.‬
‫המשפחה שלי די מתעלמת ממני.‬
‫אז...‬
‫תודה.‬
‫בשביל זה יש חברים.‬
‫בשביל זה ובשביל לחלוק דונאטים טובים.‬
‫אהבת?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫נראה לי שזה הדבר הכי טוב שטעמתי בחיים.‬
‫יש!‬
‫פיליפ, מה קורה?‬
‫היי. בדיוק נזכרתי.‬
‫סטיב ביקש ממני להגיד לך‬ ‫שהוא החליט לנסוע הביתה לבד.‬
‫מה אמרת?‬
‫סטיב...‬ ‫-מה לעזאזל הבעיה שלך, בנאדם?‬
‫אין לי שום בעיה, מה...‬
‫תגיד שוב את השם שלו!‬ ‫-בנאדם! מספיק!‬
‫אם תושעה לא תוכל לשחק, אתה מבין?‬
‫קדימה. תגיד את השם שלו שוב.‬
‫אתה מת.‬
‫גבר, בוא נלך.‬
‫מה לעזאזל קורה איתך?‬
‫למה שתגיד כזה דבר?‬
‫להגיד מה? אני לא מבין.‬
‫ידעתי שאתה מניאק.‬
‫אבל להעלות את התאונה, זה פשוט מעוות.‬
‫ברגע שאמקם את המתוק הזה, ‬
‫אנחנו נקבל גישה מלאה למצלמות התנועה.‬
‫למה שלא נפרוץ למערכת מרחוק?‬ ‫-כי זה ייקח יותר מדי זמן.‬
‫זה יכניס אותנו ישירות פנימה.‬
‫הערפדים האלה לא עצלנים, מותק.‬
‫טוב, בסדר. אני אעשה זאת.‬
‫מותק, בבקשה. אתה לא תעבור ‬ ‫אפילו את השומר בכניסה.‬
‫למה? כי אבא שלך היה שריף?‬
‫כי גדלתי בבניין הזה‬
‫ואני מכירה כל סנטימטר בפנים.‬ ‫-וזה אומר שהם יזהו אותך.‬
‫מותק, את עדיין גמורה.‬
‫טוב.‬ ‫-אני אשתול את המשדר.‬
‫די, אל תצאי מהרכב.‬
‫די, אל תצאי מהרכב. די!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היי.‬
‫גברת, אפשר לעזור לך?‬
‫קארל?‬
‫קארל סטנץ, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫דלוריס לאנג.‬
‫די?‬
‫אלוהים, די!‬
‫כמה זמן עבר?‬ ‫-יותר מדי.‬
‫הייתי צריכה לדעת שאתה עוד פה, ‬ ‫שומר על השקט בברינגטון.‬
‫אבא תמיד אמר שאתה השוטר שעובד הכי קשה.‬
‫אבא שלך היה אדם טוב.‬
‫הוא היחיד שהסכים להעסיק אותי.‬
‫זה אבא.‬
‫כן.‬
‫אכפת לך אם אשתמש בשירותים‬ ‫בזמן שאני מחכה לג׳ינה?‬
‫בטח, היכנסי.‬
‫יש לנו את מייבשי הידיים החדשים האלו.‬
‫לוקח להם שלוש שניות גג.‬
‫וואו, ואני חשבתי שכלום לא השתנה‬ ‫בברינגטון על הדסון.‬
‫טוב.‬
‫שיט.‬
‫די? מה את עושה פה?‬
‫באתי לבקר אותך למעשה.‬
‫אולי פשוט נהייתי קצת רגשנית‬
‫והתחלתי להסתובב פה.‬
‫אני זוכרת שאבא שלי קנה ‬ ‫את המחשב הראשון לתחנה.‬
‫תראי את המקום הזה עכשיו.‬
‫אבל איך נכנסת? זה היה אמור להיות נעול.‬
‫מישהו הסתבך.‬
‫אז הסיבה לזה שאני כאן.‬
‫נקלעתי לצרה קטנה אתמול בערב.‬
‫שמעתי.‬
‫אל תדאגי לגבי ליל אמש.‬
‫אף אחד לא הגיש תלונה, ‬
‫והאידיוט הזה חיפש צרות.‬
‫אז...‬
‫אבל אני רוצה לדעת למה יצאת לשתות לבד.‬
‫יכולת לצלצל אליי.‬
‫טוב. חיפשתי את באזיל.‬
‫אני לא יודעת מה קרה ביניכם‬
‫וגם לא אשאל, ‬
‫אבל הוא די שונא אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אני אתקן את זה.‬
‫רק אל תפגעי בעצמך‬ ‫בניסיון לתקן משהו שאינו בר תיקון.‬
‫עצה טובה.‬
‫רוצה לשתות קפה?‬
‫האמת היא שפרד מחכה לי ברכב.‬
‫אז, אם את לא מתכוונת לעכב אותי...‬
‫את חופשיה ללכת.‬
‫אנחנו בפנים?‬ ‫-כן.‬
‫ייתכן שיש לנו בעיה עם ג׳ינה.‬
‫עלינו לפקוח עליה עין.‬
‫טוב, צעד צעד.‬
‫למצוא חבורת ערפדים על אופנועים‬ ‫בעיירה לא אמור להיות קשה מדי.‬
‫הנה הם.‬
‫הם נעים צפונה על כביש 9.‬
‫- חטיבת ביניים הורטיו ה. אלן -‬
‫ראיתי שהסתובבת עם הבחורה החדשה.‬
‫אז?‬
‫אז אחרי כל הקטע עם הסיאנס, ‬ ‫אנשים בטוחים שהיא משוגעת.‬
‫היא לא משוגעת.‬
‫תראי.‬
‫את לא רוצה שהשם הרע שלה יידבק אלייך.‬
‫זה הדבר האחרון שאת צריכה.‬
‫את חושבת שהיא משוגעת?‬
‫אני חושבת שהיא מוזרה.‬
‫כל המשפחה שלה מוזרה.‬
‫הם תמיד היו כאלה.‬
‫זוכרת שהיינו מצלצלות להם בפעמון כמתיחה?‬
‫כן, היינו בנות 12.‬
‫תראי, אני לא חייבת לעזור לך, ‬
‫אבל אני חייבת לעזור לך...‬
‫לשמור על השקט.‬
‫אני עדיין חושבת שכדאי לך פשוט לספר.‬
‫לא, הם יבינו.‬
‫דברים כאלה קורים להמון משפחות.‬
‫דברים לא עובדים פה ככה.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫אני רוצה להיות חברה של ויו, ‬
‫ולא אכפת לי מה אנשים חושבים.‬
‫לא ראית אותה עושה משהו מוזר?‬
‫לא.‬
‫בחיי, את שקרנית כזאת גרועה.‬
‫שקוף שאת יודעת משהו.‬
‫טוב, היא...‬
‫אולי היא ציירה את האוטובוס מהתאונה‬ ‫לפני שהיא קרתה, ‬
‫אבל מדיסון, זה סוד רציני.‬
‫את מבינה שזה מה שנקרא ״מוזר״, נכון?‬
‫בדיוק על זה אני מדברת.‬
‫תראי, כל מה שאני מנסה לומר זה‬
‫שאם את רוצה להימנע מצרות, ‬
‫שחררי אותה.‬
‫אבל אלו החיים שלך.‬
‫הנה היא.‬
‫הנה היא באה.‬
‫רואה?‬ ‫-צלם תמונה. תראה.‬
‫זו היא.‬
‫שהיא לא תראה אותך.‬
‫פרד, יש משהו שלא סיפרתי לך.‬
‫יצאתי לבאר אתמול בערב.‬
‫רציתי לפגוש את באזיל‬
‫וידעתי איפה הוא עשוי להיות.‬
‫היה איזה בחור שיכור בבאר שהציק לו‬
‫והוא פשוט ישב שם וספג את זה, אז...‬
‫עשיתי משהו בנידון.‬
‫מסתבר שהיה איזה ערפד מחורבן בבאר‬
‫ולא שמתי לב.‬
‫אני לא במיטבי ובדיוק אז דברים משתבשים.‬
‫מה האובססיה שלך לבאזיל?‬
‫כשהיינו בתיכון, נכנסתי לפאניקה‬
‫והייתי זקוקה לגלולת היום שאחרי.‬
‫הייתי בטוחה שאם אספר לאבא שלי‬ ‫הוא יהרוג אותי, ‬
‫אז ברוב גאונותי, ‬
‫שכנעתי את באזיל לפרוץ אתי‬ ‫לבית המרקחת של קיליגאן.‬
‫כמובן שהוא לא נתן לי להתקרב למקום.‬
‫הוא אמר שהוא יעשה זאת בעצמו.‬
‫אבל כשהוא ניתק את מערכת האבטחה, ‬
‫נוצר קצר חשמלי‬
‫והמקום עלה בלהבות.‬
‫אתה ואני עזבנו שבוע אחרי זה‬
‫כדי להצטרף לפרסידיו.‬
‫אני רק רציתי לשים את הכול מאחוריי.‬
‫את הבלגן הזה, את אבא, את מה שמצאנו ביער.‬
‫פשוט...‬
‫הייתי צריכה לצאת משם.‬
‫אז השרפה קרתה באשמת באזיל?‬
‫לא, באשמתי. אני הכנסתי אותו לזה.‬
‫אסור היה לי לתת לו לעשות את זה לבד.‬
‫לא. כל השנים חשבתי שהתיק נותר פתוח, ‬
‫אבל ברור שהם מצאו משהו שהוכיח‬ ‫שבאזיל היה בזירת הפשע.‬
‫לא פלא שאבא שלו שונא אותך.‬
‫גם באז שונא אותי. אני פשוט...‬
‫רוצה לנסות לתקן את זה.‬
‫- צעיר מקומי נהרג עקב נהיגה בשכרות -‬
‫אתה מדבר אליי?‬
‫כן, אני יודע מי אתה.‬
‫הבחור החדש שכולם שונאים.‬
‫הם עברו פה ללא ספק.‬
‫טוב, בוא נעשה זאת זריז.‬ ‫אני מכינה מוקפץ הערב.‬
‫הבאת את זה?‬ ‫-השגתי את זה.‬
‫ניתחתי את הדגימות.‬
‫ההתכה של מולקולות בעפר ‬ ‫מעידה על מידת הצלחה.‬
‫אז הוא עשה את זה.‬
‫והוא שיקר לנו כל הזמן הזה.‬
‫טוב, אני אטפל בסמואל.‬
‫מה עם פרד?‬
‫את חושבת שהוא יהווה בעיה?‬
‫אני יודעת שזה קשה עבורך.‬
‫אבל זה חיוני למיזם.‬
‫אופנועים. אין ערפדים.‬
‫דלוריס יודעת?‬
‫היא יודעת על מעגל הזימון, ‬
‫אבל נראה שזה לא מעניין אותה.‬
‫אסור לנו לקחת סיכונים.‬
‫אני חוששת שניאלץ לעשות משהו לגבי הפולשים.‬
‫אלו ללא ספק הערפדים שתקפו אותי.‬
‫טוב, מישהו הגיע אליהם קודם.‬
‫מה לעזאזל עשה לכם את זה?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬