PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Sešli jsme se zde dnes, abychom spojili životy dvou milujících se lidí.
A abychom stvrdili jejich svazek.
Rodinná láska není jen jednou z našich zásad,
ale také je pro nás všechny zdrojem naděje.
Vybrali jste si totem, který bude toto nerozdělitelné pouto reprezentovat?
Ano.
Tyto prsteny budou symbolem vaší touhy
kráčet životem společně.
Frede, mluv se mnou.
Právě se blížím ke tvé pozici.
Přísaháte, že dobro toho druhého bude mít přednost
před tím vaším, a to odteď až do smrti?
Ano.
Světla!
Hodnocení výkonu dokončeno.
Je mi ctí vám představit
pana a paní Fredericka a Deloris Allenovy.
Gratuluji.
Málem bych zapomněl.
Vzorky ze symbolu v domě.
- Zavolám ti, až něco zjistíme. - Dobře.
Musím jít.
Hej, Hannah.
Uvidím tě ještě?
To záleží na tobě.
On žije!
Ahoj, Juuto. Byl to tady blázinec.
A pak ten časovej posun...
To nic.
Chybí mi, jak jsme s tvojí sestrou chodili k Panu Koblížkovi.
Naši se nemůžou dočkat, až tě poznají.
A já si domů nevodím jen tak někoho, abych jim ho představil,
takže to považuj za čest.
Juuto...
už se nevrátíme.
Naši se sem rozhodli přestěhovat.
Na rok.
To je na hovno.
Já vím.
Snažil jsem se je přesvědčit, abych se mohl vrátit sám,
ale nejel přes to vlak.
Dobře. Chápu.
Rodina je důležitá, co?
Vypadá to tak.
Ale...
mám pocit, jako bych se vrátil v čase. Do temnýho středověku.
Tohle místo je plný mrtvý kultury.
Je to vážně divný.
Jsi v pořádku?
Snažím si tu najít svý místo.
Kéž bych mohl být u tebe.
Vím, že jsme spolu jen chvíli...
ale...
mám tě rád.
Já tě... mám taky rád... Geoffe.
Ahoj.
Proč jsi vzhůru?
Jen jsem se šla napít.
Ten pohled znám.
Mami, žádnej pohled není.
No tak.
Jde o tu havárku autobusu, jak „o nic nešlo“?
- Zlatíčko? - Mami.
Teda...
bylo to děsivý, asi tak na pět vteřin, ale...
nikomu se nic nestalo.
Vlastně...
jsem se dneska měla skvěle.
Vážně?
Ve škole jsem potkala „možnou kamarádku“.
„Možnou kamarádku“?
- Ta holka, Cathy, je fajn... - Dobře.
...a mohly bysme být kamarádky, ale náš vztah je teprve na začátku,
- takže, víš co... - Možná.
Jsem ráda, že si „možná“ děláš přátele.
Jsou nedostatkové zboží.
I ti, co jsou jen „možná“.
Možná... bychom Cathy mohly pozvat na večeři.
Mami, ne.
Dobře.
Kam jdeš?
Nakoupit na snídani.
Takže by sis měla jít lehnout
a uvidíme se ráno.
Seru na to.
Chucku? Potom ještě jedno.
Co pijete?
Kdysi vlastně cokoli.
Na střední jsme sem s kamarády chodili neustále.
Tohle byl jedinej podnik, kde jsme využili naše falešný občanky.
Zrovna jsem vás o ni chtěl požádat, takže...
- Vítejte zpátky. - Dám si cokoli, co máte na čepu.
Děkuju.
Baz Tate.
Dlouho jsme se neviděli. Kolik let?
Patnáct, 20?
Být po mým, tak na doživotí.
Hej, Bazi! Mluvím na tebe!
Vole! Dělám si prdel.
Zvu tě.
Co piješ?
Co to...? Do prdele!
Nebuď jak malej.
Není to přece benzín.
Když to říkáš.
Občas se to posere.
Chápu.
Takhles v lochu přežil.
Předklonil ses a nastavil.
Tak jo. To by stačilo.
Tvoje kámoška?
Ona moje kámoška není.
To dává mnohem větší smysl.
Protože tenhle vypatlanej mukl žádný kámoše nemá.
Dává smysl... abys ho nechal na pokoji, než budeš mít potíže.
Padám odsud.
Jediná potíž je, že neležíš u mě v posteli.
- Omlouvám se, já... - Hej!
Jestli vás ještě uvidím, zavolám šerifa. To platí i pro vašeho kámoše.
Kurva!
Myslel jsem, že najít tě bude těžší.
Ale paks prostě prošla dveřma.
Ten pár, co jste minulej tejden zabili,
byli naši příbuzní.
Ten markeťák?
Upřímnou soustrast.
Do prdele.
Ahoj. Jsi vzhůru brzy.
Ta lednička smrdí, tati...
Potřebujem nový spotřebiče.
Ach, poslední vzpomínka na Pana Koblížka?
Nechci o tom mluvit.
Kde je máma?
Nemám tušení.
Myslela jsem, že si přispala.
Včera šla na nákup pěkně pozdě.
Což je podle mě její způsob, jak být chvíli sama.
Rozhodně.
A kdes byl ty?
Musel jsem do práce. Naléhavý audit v Ithace.
Myslela jsem, že máte dovolenou.
Jo, máme.
Šlo o posudek.
Chtěli pomoct se závěrečnou zprávou. Měli ji odevzdat ráno.
A o co šlo?
Velký farmaceutický řetězec, úklid po úniku chemikálií.
Typická korporátní noční můra, kterou nám tvůj bratr rád zazlívá.
- Ahoj, tati. - My o vlku...
Neměls to na sobě už včera?
Fajn, jdeme. Vamos, amigos.
Ještě jsem neměl vyváženou snídani.
Dochvilnost. První lekce dne. Jdeme.
Šup, oba.
Takže jedna je pohřešovaná a druhej říká „šup“.
Páni, rodiče roku.
Copak je jabko snídaně?
Dee!
Co se sakra stalo?
Narazila jsem na pár upírů.
Pro něco jsem si skočila a najednou se tam zjevili.
Další? Myslel jsem, že ti, co jsme zabili, tudy jen projížděli.
Jo. Jejich přízeň se přišla pomstít.
Ježiši.
Kolik?
Pět.
Podařilo se mi utéct, ale neodejdou, dokud nedostanou, co chtějí.
Toliko k životu v maloměstě.
Přinesu vybavení a sejdem se dole.
Miláčku...
pořádně tě zřídili.
- Nech mě to udělat. - Ne.
Uděláme to společně.
Máš nějaký vodítka, kde je najít?
Zatím ne, ale vím, kde to zjistím.
Dobře.
Tak jo. Ven s tím.
Cos mi chtěla ukázat?
Pěkný...?
Geoffe...
To jsem nakreslila před tou nehodou.
Před ní?
Je to úplně stejný auto, Geoffe!
A já ho nakreslila ten den, co málem narazilo do našeho autobusu.
Dobře.
Co ti dává větší smysl?
To, žes náhodou nakreslila nějaký auto, nebo žes viděla budoucnost?
Věda odhaluje.
Jo?
Dobře.
Zato já mám opravdovej problém.
Jak zaujmu svoje právoplatný místo na týhle škole.
Můj přímej útok na Krále Phillipa se mi vymstil.
Výzva přijata.
Čí výzva?
Skamarádím se s ním. A až to bude nejmíň čekat, udělám převrat.
Phillip tě nesnáší.
Pravda.
Tohle ale není monarchie, je to plutokratická oligarchie.
Takže se potřebuju nenápadně skamarádit s jedním z nižších oligarchů...
Třeba s tím tichým klukem, co se kolem Phillipa motá.
Steve... nebo Pete...
To je fuk.
A odtamtud se vypracuju potravním řetězcem a Phillipa svrhnu.
Napadlo tě někdy, že tě nemusí milovat všichni?
Jen to říkám.
A co to má znamenat?
Hej!
- Jsi v pořádku? - Jo, jsem.
Za včerejšek se omlouvám. Měl jsem tam být.
Není to tvoje vina.
Pospěšte si! Jdete pozdě!
Zatím.
Hej.
Počkej.
- To mluvíš se mnou? - Jo.
Steve, že? Geoff Allen.
Vím, kdo seš. Ten novej, kterýho všichni nesnáší.
Au. S tím si dovoluju nesouhlasit.
Ale i tak jsme tady.
Hele, chci ti jen říct, že... jestli pro tebe můžu něco udělat,
stačí říct.
Proč? Co z toho budeš mít?
Nic.
Fajn, jo, lhal jsem. Ale...
vím, že jsem se tu na úvod nepřevedl nejlíp,
a chci začít znovu.
Aby všichni viděli mý pravý já.
- Takže uděláš cokoli? - Cokoli v mezích.
Fajn.
Řekni Phillipovi, že jsem se domů rozhodl jet sám.
Nemůžeš mu to říct sám?
Zapomeň na to.
Hej. No tak.
Jasně že to udělám. Žádnej problém.
To bys měl.
Fajn, Steve.
To je ale kobliha!
Ahoj.
Měla bych ti na to svůj názor poslat, nebo...?
Cože?
Protože někteří lidi nemají tu analogovou věc rádi.
Mluvení.
Promiň, já...
Jen mám plnou hlavu starostí.
Ne, to nic.
V mý hlavě to je vždycky „uáá“, takže...
Co se děje?
No tak, holka.
Ven s tím.
Dobře.
Pokud ti ukážu něco fakt divnýho, slibuješ, že k tomu budeš otevřená?
Říkají mi „Otevřená Cathy“.
Dobře.
- Vlastně jsem si to vymyslela. - To mi došlo.
Tak jo.
Je to temný.
Asi je to dobrej způsob, jak to ze sebe dostat,
a líbí se mi ty barvy.
Tohle jsem nakreslila před tou nehodou.
Jasně.
Počkej. Fakt?
Ve vědecký metody opravdu věřím,
máme to v rodině.
Takže se cítím hloupě, že o tom vůbec mluvím, ale...
Nevím. Řekni:
Jsem blázen?
Ne, nejsi.
Jsem přece katolička, vzpomínáš?
Provádíme exorcismy.
Kdysi jsem jeden viděla. Bylo to skutečný a psycho.
Takže na tyhle věci věřím.
Víš, to věda je opiem lidstva.
Vždyť každých pět minut je něco jinak. Jak máš vědět, čemu věřit?
Ty testy by se do studijního průměru počítat neměly. Nemám pravdu?
Promiň.
Ale něco ti poradím.
Nikomu jinýmu ve škole bych to neříkala.
Nebo tady ve městě. Nebo kdekoli.
Existuje spousta omezených lidí,
kteří by neváhali využít to, čím se lišíš, aby si tě podřídili.
Já to nikomu neřeknu.
Tohle si do elektronickýho deníčku fakt nenapíšu.
Občas mě napadají bláznivý myšlenky a můj terapeut říká:
„Když si je poznamenáš, tak tě nepoznamenají.“
Budu mlčet jako hrob.
Upřímně, ulevilo se mi, už jen když jsem si o tom mohla promluvit.
Moje rodina na mě tak trochu kašle.
Takže...
děkuju.
Od toho kamarádi jsou.
Od toho... a aby se dělili o dobrý koblihy.
Chutná ti?
Proboha.
Tohle je asi to nejlepší, co jsem kdy jedla.
Jo!
Jak je, Phillipe?
Zrovna jsem si vzpomněl...
Steve chtěl, abych ti vyřídil, že domů pojede sám.
Cože?
- Steve... - O co ti kurva jde?
O nic. Co...
- Zopakuj jeho jméno! - Vole! Nech ho!
Suspendujou tě a nebudeš moct hrát. Jo?
No tak. Zopakuj jeho jméno.
Seš mrtvej.
No tak. Jdem.
Co to s tebou kurva je?
Pročs to řekl?
Co jsem řek? Nechápu.
Věděl jsem, že seš hajzl...
ale vytahovat tu nehodu...
to bylo prostě hnusný.
Jakmile tohohle drobka umístím,
budeme mít úplnej přístup k dopravním kamerám.
Proč se tam nenabouráme na dálku?
Protože to trvá. Tohle nás tam dostane hned.
Ti upíří nebyli lajdáci.
Fajn. Udělám to.
- Vždyť neprojdeš ani přes recepci. - Proč, protože tvůj otec byl šerif?
Protože jsem tam vyrostla a znám tam každej kout.
Takže tě poznají. Miláčku, zrovna tě zmasili.
- Fajn. - Já ten vysílač umístím.
Dee, zůstaň v autě. Dee!
Ježiši Kriste.
Zdravím.
Jak vám mohu pomoci?
Karle?
- Karl Stentz, že? - Jo.
Deloris Langová.
Dee?
Panebože. Dee!
- Jak je to dlouho? - Až moc dlouho.
Měla jsem vědět, že se v Baringtonu pořád staráš o pořádek.
Táta říkával, žes byl jeho nejlepší zástupce.
Tvůj otec byl dobrý muž. Dal mi práci, když nikdo jiný nechtěl.
- To byl táta. - Jo...
Mohla bych si odskočit, než přijde Gina?
Jasně, posluž si.
Máme ty nový vysoušeče rukou. Trvá to nejvýš tři vteřiny.
A já myslela, že se v Baringtonu nic nezměnilo.
ZAMÍTNUTO
PŘÍSTUP
Tak jo.
Sakra.
Dee. Co tady děláš?
Vlastně jsem se stavila za tebou.
Asi mě přepadl sentiment, začala jsem se tu toulat.
Pamatuju si, jak sem táta koupil první počítač.
A teď se tu na to podívej.
Ale jak ses sem dostala? Bývá zamčeno.
Někdo má potíže.
Takže...
proč tu jsem.
Včera jsem se dostala maličko do potíží.
Slyšela jsem.
S tím si nelam hlavu.
Nikdo obvinění nevznesl a ten hajzl si o to podle všeho koledoval. Takže...
Ale ráda bych věděla, proč jsi pila sama.
Mohlas mi zavolat.
Fajn. Hledala jsem Basila.
Nevím, co se mezi vámi stalo, a neptám se, ale...
- celkem upřímně tě nesnáší. - Já vím.
Ale napravím to.
Jen si neubliž, až se budeš snažit napravit něco, co nejde.
Dobrá rada.
Dáš si kafe?
Vlastně, v autě na mě čeká Fred, takže...
- Takže pokud mě nehodláš zabásnout... - Můžeš jít.
Jsme tam?
Možná budeme mít problém s Ginou. Budeme si na ni muset dávat bacha.
Dobře, ale popořadě.
Nemůže být těžký najít v maloměstě gang upírů na harleyích.
Máme je.
Míří na sever po devítce.
STŘEDNÍ ŠKOLA HORATIA H. ALLENA
Viděla jsem tě s tou novou.
No a?
Po tý seanci si všichni myslí, že je magor.
Není magor.
Hele.
Nechceš se nechat ušpinit od její špatný pověsti.
To potřebuješ ze všeho nejmíň.
Je podle tebe magor?
Podle mě je divná.
Jako celá její rodina. Vždycky takoví byli.
Pamatuješ, jak jsme jim zvonívaly na zvonek?
Jo, to nám bylo 12.
Hele, ani bych ti teď neměla pomáhat,
ale jsem ti vděčná...
žes nic neprozradila.
Podle mě bys to měla ostatním říct.
- Ne, nepochopí to. - Tohle se stává spoustě rodin.
Takhle to tady nefunguje.
To přece víš.
Kamarádit se s Viv je fajn.
A je mi jedno, co si lidi myslí.
Nevidělas, že by dělala něco divnýho?
Ne.
Bože, lhaní ti fakt nejde.
Stopro něco víš.
Fajn. Ona...
možná tu nehodu nakreslila, než k ní došlo, ale je to fakt tajný.
Uvědomuješ si, že tohle je definice divnýho, že?
Přesně o tomhle mluvím.
Hele, jen se snažím říct,
že jestli si chceš ušetřit potíže, vykašli se na ni.
Ale...
je to tvůj život.
Tady je.
Už jde.
- Vidíš? - Vyfoť ji, hele.
To je ona.
Ať tě nevidí.
Frede... něco jsem ti neřekla.
Včera jsem byla v baru a...
chtěla jsem vidět Basila
a napadlo mě, kde by mohl být.
Byl tam jeden opilec, co mu dělal potíže. A on tam jen...
seděl a trpěl to. Takže...
jsem s tím něco udělala.
Ukázalo se, že v baru byl zasranej upír a já si toho nevšimla.
Nejsem ve formě a tehdy to jde do kopru.
Proč seš Basilem tak posedlá?
Když jsme byli na střední, tak...
jsem dostala strach...
a potřebovala pilulku „po“.
Myslela jsem, že když to řeknu tátovi,
zabije mě. Tak...
jsem dostala geniální nápad a přesvědčila Basila,
aby se se mnou vloupal do Killiganovy lékárny.
Samozřejmě mě tam nepustil, řekl, že to udělá sám.
Ale když zkratoval bezpečnostní systém...
vypukl požár a...
celý to tam shořelo.
My dva jsme o týden později odjeli,
abysme se přidali k Pevnosti.
Jen jsem...
to chtěla všechno hodit za sebe. Ten bordel,
tátu, to, co jsme našli v lesích... Prostě... jsem potřebovala vypadnout.
Za ten požár teda mohl Basil?
Ne, to já. Já ho navedla. Neměla jsem ho tam nechat jít samotnýho.
Celý ty roky jsem myslela, že je to nevyřešenej případ,
ale asi našli něco, co Basila usvědčilo.
Není divu, že tě jeho táta nesnáší.
Baz mě nenávidí taky. Já... prostě...
to chci zkusit napravit.
MÍSTNÍ TEENAGER PŘIŠEL O ŽIVOT PŘI JÍZDĚ POD VLIVEM
STŘEDOŠKOLÁK STEVE THOMPSON ZAHYNUL PŘI AUTONEHODĚ
To mluvíš se mnou? Vím, kdo seš.
Ten novej, kterýho všichni nesnáší.
Určitě tudy projížděli.
Tak si pohneme. Dneska chci udělat čínu.
- Máš to? - Mám.
Nechala jsem ty vzorky analyzovat. Fúze molekul v prachu nasvědčuje úspěch.
Takže to zvládl.
A celou dobu nám lhal.
Já se o Samuela postarám.
A co Fred?
Myslíš, že představuje problém?
Vím, že je to pro tebe těžké. Ale pro Iniciativu je to klíčové.
Motorky. Žádní upíři.
Ví o tom Deloris?
O tom evokačním kruhu ví, ale zdá se, že ji nezajímá.
Nemůžeme si dovolit nechat nic náhodě.
Obávám se, že s Allenovými budeme muset něco udělat.
Tohle jsou stoprocentně ti upíři, co mě napadli.
No, někdo je našel první.
Co ti to kurva udělalo?
Ježiši...
Co se to kurva děje?