ОРИГІНАЛЬНІ СЕРІЇ «НЕТФЛІКС»
ЛЕГЕНДА ПРО РІЧКОВОГО ДЕЛЬФІНА
Алло?
У кедровому лісі знайдено труп. Вирушаймо.
ЖІНКИ ВАГІТНІЮТЬ ВІД ДЕЛЬФІНА
Еріку?
-Еріку? -Привіт, Марсіє. Виїжджаю.
-Я у дільниці. -Зустрінемося там.
Хто знайшов тіло?
Надійшло анонімне повідомлення.
Є свідки?
Поки що нема.
Що з дельфіном?
Повіз на експертизу, а там нічого не знайшли.
Мабуть, його вже спалили.
Справді?
Нічого не знайшли?
Доброго ранку, я інспектор Ерік.
Вибачте.
Відійдіть, будь ласка. Поліція.
Тіло знайшли у лісі. Екополіції це теж стосується.
Це справа для дорослих.
Тут загинула моя дружина. А тепер, через місяць, ще одне тіло.
Маріо, ми розуміємо, що це ще не наша справа.
Але можна поглянути?
Ми розслідуємо інший випадок у цій місцевості.
ПОЛІЦІЯ
Гадаєш, це щось дасть?
Це може бути пов'язано з суперечкою через ліс.
Я це так не залишу.
Усе гаразд, пане Сісо?
Як щось може бути гаразд...
коли бачиш труп?
Ви його знали?
Я бачив його раніше.
-Але не багато. -Ви знаєте, як його звали?
Я дозволив поглянути, а не допитувати свідків!
Якщо це так, завтра тут нікого не буде.
-Я почну з отих будинків. -Гаразд.
БАР ТА НАПОЇ
Як я можу допомогти?
Доброго дня. Я маю кілька питань.
Про чоловіка, що навідувався до вашої громади.
Впізнаєте його?
-Вибачте. -Ви знали Габріелу?
Це моя дружина.
Я знаю.
Я пам'ятаю вас з ночі пожежі.
Кажіть.
ЕРІК АЛВІЗ ІНСПЕКТОР ПОЛІЦІЇ
Як вас звати?
Фаб'яна.
Фаб'яно, ви його знаєте?
Його звати Манауз.
-Звідки ви його знаєте? -Ви щось шукаєте?
-Просто запитую. -Жоао, тебе ніхто не кликав.
Нічого. Може, він теж допоможе.
Йдеться про Манауза.
Його тіло знайшли у лісі.
Манауз мертвий?
Воно не дивно.
Він завжди завдавав клопоту. Бабій та п'яниця.
-Що з вами? -Я про неї подбаю.
Облиш мене, Жоао.
Ну як, щось дізнався?
Лише його ім'я — Манауз. А ти?
Він казав мешканцям, щоб не продавали будинки.
Я за тобою скучив.
Годі тобі, Сісо.
Ти не змінюєшся, Інес.
Та ну?
Я маю на увазі всередині.
Звісно, що зовні ти завжди однакова.
-Але можна змінюватися всередині. -Так...
Справді можна.
Манауз мертвий.
Я знаю.
Знаєш?
Каміла знайшла його тіло на пляжі.
Але ж сьогодні вранці його знайшли у кедровому лісі.
-Цього ти не знала. -Не провокуй мене.
Що ще тобі про це відомо, Сісо?
Цю справу...
розслідує коп.
-Його звати Ерік. -Я знаю, хто він.
Він знає, що Манауз — Річковий дельфін.
Це він переніс тіло до лісу.
Навіщо він це зробив?
Не знаю.
Але дізнаюся.
Смерть настала у понеділок рано вранці.
Його вдарили по голові?
Ні, це не рана.
Може, щось вроджене.
Точно не скажу, доки не зроблю розтин.
А це що?
З ним сталося те саме, що з Габріелою.
Заспокойся. Її очі були білі через вогонь.
-Це не те саме. -Марсіє, повір мені.
Телефонуй Іво й тисни на нього. Ми маємо це розслідувати.
Будь ласка.
Гаразд.
У мене до вас прохання. Як хтось шукатиме це тіло, повідомте мені.
ЯК УПІЙМАТИ САСІ ТРАДИЦІЙНІ СПОСОБИ
КУКУРУДЗЯНЕ БОРОШНО
Марсіє, Еріку!
Знищення мурашиних дерев було б нашою справою.
Убивства людей — це інший відділ.
Іво, Ерік має рацію. Ця смерть якась дивна.
Наприклад? Що не так?
Наприклад, Манауз не просто відвідував громаду.
Він також був проти проєкту забудови.
Гадаєш, компанія вбила пересічну людину,
яка виступила проти проєкту?
Вони так знахабніли, що отруїли рибу, спалили ліс,
та виживають мешканців. Чому ні?
Це вже смішно! Це не наша справа. Зрозуміло?
Марсіє.
Наглядай за ним.
Як це, немає власника?
Передплачений телефон, підроблене посвідчення, все таке.
Це моя записка?
Хтось хотів щось сказати про Габріелу.
Домовилися про зустріч, ніхто не прийшов.
Телефонував чоловік, щось про мертву жінку...
-Забудь про це. -Альбукерке!
Я серйозно. Буває таке, чого краще не знати.
Хочеш, я це перевірю?
Ні.
Не зважай. У нас і без цього повно клопоту.
Думай, що кажеш!
БРАЗИЛЬСЬКИЙ ФОЛЬКЛОР
Ти прийшов!
Моя заманка спрацювала!
Гадаєш, я прибіг на сире кукурудзяне борошно
та сито з дірками?
Прибіг на крик!
Що ще? Думаєш, я живу серед бамбуків?
А де ти живеш?
На сквоті в Лапі.
Можеш зробити вихор?
Який ще вихор?
Ти дивишся забагато мультиків.
Ні. Поглянь...
-Це з маминої книги. -Там є про мою ногу?
Де вона?
Це ти.
А де він?
Гаразд, слухай.
Скажи, де моя нога, і я скажу, де знайти Курупіру.
Згода!
О, нарешті!
Тепер моя черга.
Бачиш ці палички?
Постукай ними три рази, кожного разу промовляючи його ім'я.
Зажмур очі. Але ти маєш вірити, зрозуміла? Давай!
Курупіра, Курупіра, Курупіра!
Луно.
Усе гаразд?
Ходімо, час купатися.
Хто це?
Тут зачинено, пані.
Будь ласка, вийдіть.
Чи боїшся ти темряви, Жуарезе?
Звідки ви знаєте моє ім'я?
Час вкладатися спати.
Я не хочу...
Спи, дитино, засинай
По тебе йде Кука
Я не хочу...
Тато десь у полі
Мама...
Агов!
Манаузе, чого приперся в такому стані?
Я маю...
Серйозну розмову.
Ні, не маєш, бо ти наразі не можеш
серйозно розмовляти!
Туту!
-Затягни його всередину. -Ні.
Це важливо.
Тобі потрібен душ!
Відчепися!
ІНЕС ДА ЛУЗ (БАР «КАФОФО»)
Відновила тіло Манауза?
Його тіло вже легенда, як і Річковий дельфін.
Манауз постійно ліз у халепу.
З ним давно щось діялося.
Ти не розумієш.
До нас щось наближається.
Я бачила це в його очах. Наче з нього висмоктали душу.
І той коп до цього причетний.
-Що нам робити, Інес? -Нічого. Чекати.
Він до нас прийде.
Хочеш, розкажу секрет?
Ложка молока — секрет, як зробити омлет.
Тату, тече.
Тече.
Дідько!
Усе гаразд, люба?
Я сумую за мамою.
Я теж, солоденька.
Як бачиш, у татка цілковитий безлад.
-Алло? -Ерік?
Якщо вам ще цікаво, я можу розказати про Манауза.
Знаєте, де відділ екополіції?
Розповідайте.
Не знаю, чи я правильно чиню.
Але я хочу допомогти.
Я не спатиму, якщо не дізнаюся, що сталося з Манаузом, розумієте?
Чудово розумію.
Важко про нього казати, коли поряд Жоао.
Я помітив.
Хто він вам?
Вже ніхто.
Був моїм нареченим.
Потім з'явився цей забудовник,
і ми не зійшлися у поглядах на деякі речі.
Якось він прийшов у костюмі. Неначе інша людина.
Мені тут добре.
Не хочу переїжджати.
Слухай, цього «тут» скоро не стане.
Усе своє життя
я намагався пробиватися, щоб виїхати з цієї діри.
Нарешті я цього досяг! Я маю таку можливість!
Жоао, я не хочу.
У вас було таке, що дивишся на людину та більше її не впізнаєш?
З Манаузом було інакше.
Не кидайте це місце!
Ці ліси вартують набагато більше,
ніж будь-які гроші від забудовника.
Він так пристрасно говорив про ту землю.
І взагалі про все.
Ви знали, де він живе, його номер телефону?
Ні.
Ми не домовлялися про побачення.
Він просто...
з'являвся.
Коли він наближався до мене,
час ніби зупинявся.
А що Жоао?
Як він на це реагував?
Якнайгірше.
Він не міг змиритися з тим, що ми не одружимося.
Фаб'яна! Геть звідти!
-Жоао! -Геть!
-Жоао, кинь ножа! -Відчепися!
Опусти ножа.
Насправді Жоао хотів знати,
у кого я закохалася.
Фаб'яно!
Потім я зустріла вашу жінку.
Тихо, заспокойся...
Габріела була єдиною, хто мене не судив.
Навпаки.
Вона перша прийняла мене.
ПРИЙМАЛЬНЯ
-Давайте побалакаємо. -Нема про що.
Справді? Ви не казали, що Фаб'яна вагітна від Манауза.
Де ви були у понеділок увечері?
Це що, допит?
Це просто розмова, але ми можемо піти до відділку.
Я подорожував.
Можете це довести?
Це ваша робота.
Ось, Еріку. Це все, що я знайшла про Жоао.
Рейси, готелі. Він подорожував.
РЕЙСИ ГОТЕЛІ
Тепер ти віриш?
Якщо Іво дізнається про перевірку без дозволу, ти вскочиш.
З дозволом чи без, Марсіє, я не заспокоюся, доки не дізнаюся,
що трапилося з Габріелою.
Еріку, смерть Габріели не розслідується.
Манауз — це відділ убивств. Нічого не вдієш.
Що це?
Як це, тіло зникло?
Його хтось перекинув через плече й виніс?
-Ні, воно зникло. -А відеокамери?
Одна камера була зламана, інші нічого не зафіксували.
Він розчинився у повітрі?
Знаєте...
Я ще не бачив, щоб трупи так зникали.
Але я лише судмедексперт. Мої руки зв'язані.
Мені треба перелік відвідувачів за ніч
та записи з камер.
Зверніться до Діаса. Він зробить вам копію.
Тепер Іво дасть нам цю справу.
Я дістану перелік.
Вибачте...
Мені потрібен перелік відвідувачів за ніч.
Із часом входу й виходу.
Та записи з камер спостереження.
-Гаразд. -Гаразд?
Тіло в лісі. Зникнення з трупарні.
Можна пов'язати зі справою про заповідник.
-Вам маєте дозвіл на розслідування. -Серйозно?
Хіба ви не цього хотіли?
Чого стоїте? До роботи! Але тримайте мене в курсі.
Дякую, Іво. Повір, я виведу це на чисту воду.
Відпочинь, чуєш?
ІНЕС ДА ЛУЗ (БАР «КАФОФО»)
Бар «Кафофо».
БАР «КАФОФО» У ЛАПІ
-Пиво, будь ласка. -Залюбки.
-Прошу. -Дякую.
Дозвольте запропонувати наш фірмовий напій.
Ви вперше у нашому барі?
Так. А ви його власниця?
Будьмо!
Я присяглася на брехні та йду своїм шляхом
У мене є мої гріхи
Північні буревії не крутять вітряків
Мені залишається лише скиглити
Моє життя, мої померлі
Мої звивисті шляхи
Моя латинська кров
Моя полонена душа
Я не виконала угоди Порушила протокол
Я зламала спис Та кинула в повітря
Крик, спалах
Сподобався мій виступ?
Ви.
Це ви. Я вас пам'ятаю.
На пляжі. Коли помер дельфін.
Що сталося?
Хочеш знати, що сталося?
Ти впевнений?
Шляху назад немає.
Навіщо ти кинув труп Манауза в лісі?
Щоб розслідувати його смерть.
Навіщо тобі Манауз?
Гадаю, його вбивця також вбив мою дружину.
Тягнув труп через усе місто, щоб дізнатися, хто вбив твою дружину?
Ти божевільний.
Ні.
Я не божевільний.
Але збожеволію, якщо не дізнаюся, що сталося.
Який сенс цим жити, якщо її вже нема?
Іноді я почуваюся так, ніби вона зі мною.
Наче я знайомлюся з нею лише зараз, коли її нема.
Я перестав сприймати її як належне.
Я не вмію так, як вона.
Не вмію піклуватися про нашу доньку, як це робила вона.
Це найболючіше.
Знати, що моїй доньці боляче,
бо я не такий батько, якого вона потребує.
Переклад субтитрів: Ірина Завізіон