Broučku! Proč?
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Nic si nepamatuju.
Ve zprávě se píše, že jste se právě vrátil z dovolené.
Jo. Asi před měsícem mi umřela žena.
To mě mrzí.
- Máte děti? - Dceru.
Jak se drží?
Lepší se to.
Máte v rodině někoho s duševním onemocněním?
Moje matka trpěla depresemi.
Už se zotavila?
Ne, umřela, když mi bylo sedm.
Jak zemřela?
Zabila se.
A co váš otec?
- Nikdy jsem ho nepoznal. Už můžu jít? - Skoro.
Objednám vás na pár testů
a taky vám předepíšu anxiolytikum,
které vám pomůže vypořádat se se stresem.
Tady máte potvrzení.
Chvíli byste měl zůstat doma, dobře?
Pošlu vás na nemocenskou.
Nemůžu vynechat práci...
Můžete. Musíte.
Zdá se, že trpíte PTSD.
- Právě vyšetřuju... - Nemáte na vybranou, Ericu.
Co to kurva je? Posíláš mě na nemocenskou?
Musím v tom vyšetřování pokračovat.
Musíš si dát odchod.
Ivo, prosím.
To mi nedělej.
Někdo umřel a na místě činu jsi byl jenom ty.
Musíme to vyšetřit.
Jako policista představuješ riziko.
Pro sebe i pro ostatní.
Já to nebyl.
To si nech k výslechu.
- Márcio, potřebuju pomoc. - Být tebou bych už šla.
Proč? Víš přece, že jsem ho nezabil.
Já ho nezabil, Márcio.
- Ty mi to taky nevěříš? - Jak bych mohla?
- Proč to říkáš? - Lhals mi.
- Říkals, že je Luna nemocná. - Taky je.
A co ten delfínovec? Vím, žes ho neodvezl na pitvu.
- Odvezl, ale... - Kdes byl v pondělí večer?
Byl jsem doma.
Nech si to, Ericu. Mluvila jsem s Januáriou.
Říkala, že se vracíš pozdě.
Žes jednou přišel promočenej až na kost.
- Já si to nepamatuju. - Pamatuješ si, žes v tom lese tu noc byl?
To jsou GPS data z tvýho auta.
Mluv, Ericu. Co se děje?
- Ty mě vyšetřuješ? - Chci pravdu.
- Nebudeš mi to věřit. - To rozhodnu já.
Povídej, Ericu.
- Je to složitý. - Zkus to.
Pamatuješ si pověsti, co jsme slýchávali?
Vážně existujou.
Ten delfín se každou noc měnil v Manause.
Tutu se přede mnou proměnil v pekariho.
Ericu, nevím, co se s tebou děje, ale nejsi ve své kůži.
Běž domů a odpočiň si.
Já ti říkal, že tomu neuvěříš.
Jestli chceš důkaz, zajeď si do márnice.
Vsadím se, že oči zbělely i Tutuovi.
Dělala jsem si starosti.
Nic se neděje, babi.
Kde je Luna?
Spí u sebe v pokoji.
Chci se na něco zeptat. Řeklas Márcii, že jsem tady v pondělí nebyl?
Vrátila jsem se dost pozdě
a nikdo nebyl doma.
- V kolik jsi přijela? - Hráli jsme dlouho.
Bylo po druhé ráno.
Co se děje?
Asi začínám bláznit, babi.
S Lunou jsme odjeli v deset večer.
A vůbec si nepamatuješ, co jste dělali?
Ne.
Kouknu se, jak je na tom Luna.
- Ahoj, beruško. - Tati...
Všechno dobrý, broučku?
Přijde mi, že máš teplotu. Nemáš zase horečku?
Řeknu babičce, ať ti ji změří.
Nezůstal bys tady se mnou?
Nechci, abys chodil ven.
Bojím se.
Bát se nemusíš, broučku. Dobře?
Musím si něco vyřídit.
Ale babička se o tebe mezitím postará.
Přestaň Luně vtloukat do hlavy ty nesmysly.
Řeklas jí, že ji ten náhrdelník ochrání, a teď ho musí pořád nosit.
Taky že ji chrání, Ericu.
Gabi, jsi dospělá. Můžeš si věřit, čemu chceš.
Ale to neznamená, že bys to měla cpát i jí.
Víš ty co? Podle mě ti to vadí,
protože se bojíš, ne protože bys tomu nevěřil.
Pamatuješ, když ti ho máma dala?
Pamatuju.
- Je to náhrdelník měsíčních válečníků. - Jo.
Taky se tak jmenuješ. Luna.
Proto vím, že jsi hrozně statečná.
Že?
Hned se vrátím.
Jak Eric přišel k těm škrábancům?
Vypadá to na nějaké zvíře.
Zvíře? A jaké?
Dělám forenzní analýzu, ne věštění z koule.
Vy jste se ho na ně nezeptal?
Zapomněl jsem.
- A co pitevní zpráva oběti? - Asfyxie.
Uškrtili ho?
Ne, žádné známky škrcení.
Tak jak se udusil?
To nevíme.
Víte vůbec něco?
- Poslyšte, slečno... - Paní inspektorko. Chci to tělo vidět.
Kde je?
- To nevím. - Cože?
Camilo!
Nemám ti co říct.
Camilo, prosím. Potřebuju pomoc.
Bránila jsem tě. Postavila jsem se Inês i Tutuovi. A umřel.
- Zabils ho. - Ne, já ho nezabil.
- Aspoň si to nemyslím. - Ty si to nemyslíš?
Počkej, Camilo!
Mám okno. Nic si nepamatuju.
Když jsem se probral, byl mrtvej.
Camilo, jsem Manausův syn.
Albuquerque, poslouchej. Našla jsem...
Ukradla jste tělo. Zatýkám vás.
Chcete mě zatknout?
Čeho se bojíte?
Co to děláte?
Spi, maličká,
nebo tě vezme Cuca.
Táta je na poli...
Už se nezměním. Nedělám nic špatnýho, mami.
Nic špatnýho?
Ne. Já Luci miluju a ona mě taky. Je to láska.
Láska? Žádná láska to není. Je to ohavnost.
Jestli tak chceš žít, fajn. Ale ne pod mojí střechou.
Jsi zvrácená.
Klid.
Nic se neděje.
Vím, jaké to je, když tě někdo zavrhne.
Zostudila jsem svoji rodinu.
Otěhotněla jsem za svobodna.
Vyhodili mě z domu.
Rozhodla jsem se, že si ho nechám. Ale nepřežil porod.
Tvrdě jsem za to zaplatila.
Ale pořád jsem tady.
Nejste zvrácená.
Můžeš se k nám přidat.
Já nevím, Camilo. Mám v tom všem zmatek.
Ale Tutua jsem nezabil.
Jak to víš? Nic si nepamatuješ.
Protože jestli jsem zabil Tutua...
- možná jsem zabil i Manause. - Klid, Ericu.
Musíš si vzpomenout, co se stalo.
Kdes byl tu noc, co umřel Manaus?
Lidi jsou krutí, Isacu.
Bojí se všeho, co se liší.
Protože kvůli nám vidí, že jsou všichni úplně stejní.
A nudní.
Kde je?
Tutu umřel a ty se ptáš po Camile?
Nebýt ní, byl by pořád naživu.
Inês, musíme držet při sobě.
Dávno jsme se odcizili.
Není cesty zpátky.
Víš, kdo ho zabil?
Ano.
Je to někdo, koho zabil Curupira.
Ale vrátil se.
Tady jsme našli delfína.
Zaparkoval jsem naproti přes ulici.
Přijel jsem za někým, kdo prý měl informace o Gabrielině smrti.
Myslím, že to byl Manaus.
A co bylo pak?
Nevím to jistě. Myslel jsem, že jsem byl pryč jen půl hodiny,
ale asi to bylo mnohem dýl.
Jak dlouho?
Hodiny.
Navíc si nepamatuju, co přesně jsem tu noc dělal.
Den na to jsem ho tady našel.
Ten chlap...
- Co s ním? - Byl tady. Pamatuju si ho.
Zdravím. Můžete na slovíčko?
Nebojte, jen si chci promluvit.
Už jste mě viděl, že?
Tady na pláži.
Vídám tu spoustu lidí. Nic si nepamatuju.
V pondělí večer jsem tady seděl v autě.
Byli jsme tady jen my dva, ne?
Když myslíte...
Pamatujete si ho?
Jo.
Co si pamatujete?
Mluvil s nějakým chlapem.
Jak vypadal?
Byl vysokej, silnej a měl klobouk.
Co mu udělal?
Popadl ho pod krkem.
Ten chlap se rozběhl k moři a on šel po něm.
- A pak? - Pak už jsem nic neviděl.
- Co teď? - Zajedu do Vila Toré za Ciçem.
- Jdu s tebou. - Ne.
Jestli jsem ho zabil, budeš v nebezpečí.
- Já se tě nebojím. - Ale já jo.
Drž se ode mě dál.
Babi!
Luno.
Babi!
Co se stalo, broučku?
Klid, zlatíčko.
Už jsem tady. Klid.
Babi!
Dlužím vám omluvu.
Ty bytosti umírají, že, Ericu?
Když Manaus a Tutu umřeli, byl jsem při tom. Ale nic si nepamatuju.
Je možný, že jsem je zabil.
Možná jsem zabil i Gabrielu.
Musím podstoupit ten váš rituál.
Běž si užít!
Iberê...
- To stačí. - Co je?
Musíš se vrátit.
Něco tady divně bzučí.
Co to je?
- Hele... - Ty to nechápeš.
Iberê, musíš se vrátit.
Byl jsem všude možně. Kam bych se měl vrátit?
K tomu, jakej jsi býval. Ať nám můžeš pomoct.
Nikomu...
kurva pomáhat nebudu.
Ty by ses měl vrátit, odkud jsi přišel.
Nech mě na pokoji.
Tutu umřel, Iberê.
To není můj problém.
Jak to, že ne, Iberê?
Myslíš, že si dělám srandu? Je to vážný.
Vrátil se ten lovec, co jsi ho zabil.
Chce nás všechny zabít. Musíš se vrátit. Potřebujeme Curupiru.
Ani omylem.
Na to zapomeň.
Říkám, abys mě nechal být.
Ne, počkej. Vždyť jsme rodina!
Kolikrát jsem ti dal jídlo?
Kolikrát jsem tě vytáhl ze škarpy, když ses opil?
A ty na mě takhle?
Bojím se, Iberê.
Vyřeš si to.
Něco už vymyslíš. Že, Saci?
Je v pokojíku.
- Můžeme začít? - Ano.
- A jak se má vnuk? - Dobře.
Už vyrostl. Je to jeho dcera.
Beruško,
pozvala jsem k nám pána, co ti pomůže se uzdravit.
- Jak se jmenuje? - Luna.
Luna.
Ten čaj je jen klíč.
Je na vás, abyste ty dveře otevřel
a vydal se na cestu.
Soustřeďte se na svoje dýchání
a na srdce.
Co se se mnou bude dít?
Uvidíte, co se ve vás skrývá.
Co ve vás vážně je.
Možná uvidíte něco nepříjemného.
Ale musíte to udělat.
Běžte.
Lehněte si.
Babi!
Musím s vámi mluvit.
- My se známe? - Ne.
Ale znal jsem Gabrielu.
- Mluvte. - Byl jsem tam, když umřela.
Z moci mně svěřené ti poroučím, aby ses ukázal.
Překlad titulků: Hana Mišove