וזוהי הרה.
- חב' השקעות מפתח שלד -
מדהים. אני עף על זה.
- הרה -
תודה. תודה. -תודה.
אם המשחק שלכם מלהיב אפילו חצי מהמצגת, נשמח להשקיע.
מה? -זו רק דוגמה.
המשחק השלם יהיה הרבה יותר מרשים.
מדהים. אתם בניתם את...
אסיר למופת.
גיליון ההתנהגות שלך ללא דופי, התנדבת בספרייה.
- דווין - ונדי - קנדיס -
אפילו לימדת קורס בכספים כדי להכין אסירים אחרים לשחרור שלהם.
כן. -בכנות, מר בקשי,
יהיה חבל לאבד אותך.
אני לא חושב שתאבדו אותי.
אבל ברצינות, אני יושב מולכם כאדם שהשתנה.
אנחנו רואים.
אתה ההוכחה שתיקון הוא אפשרי, כי בתי סוהר עובדים רק כש...
העלויות יורדות, הרווחים עולים.
כל הכבוד, דיוויד.
תודה לכם, ז'אק וז'אן-לוק.
אני לא יכול לזקוף הכול לזכותי.
כידוע, דרוש כפר שלם,
ואני חושב שדוחות הרווח וההפסד יראו לכם
כמה טוב הכפר הזה נוהל.
יעיל, אחראי. זה...
המנוע הגרפי המורכב ביותר שהומצא מעולם.
זו יצירת המופת שלנו.
כן, ואנחנו ממוקדים רק בה עכשיו.
אז תשכח את...
מעידות העבר.
אם תיתנו לי עוד הזדמנות, אני נשבע שלעולם לא...
אקשור לעצמי כתרים. אתן למספרים לדבר במקומי.
אבל האמת היא...
שלי...
טוב הרבה יותר...
בלעדיהם. -חד משמעית.
ג'ו. -סליחה.
עכשיו בואו נדבר על העתיד שלנו.
- גרימפופ -
כמה זמן נחכה?
כמה זמן אנחנו אמורים לחכות?
איאן!
את מדברת איתי? -אלא עם מי?
אתה האדם הנוסף היחיד שעובד במשרד הזה.
אולי תצא כבר ממשחק המציאות המדומה?
אני לא משחק במשחק מציאות מדומה, פופי.
אני מנווט,
וכנראה גם בונה, תת-מדור קטן מאוד של המטא-וורס.
לא, לא. לא עוד נאומים על ווב-3 פרונטיר
ועל אסימונים חסרי תחליב. -חסרי תחליף. חסרי תחליף.
שפירושו, "לא ניתן להחליפו בפריט זהה."
כמו הכליות שלך, אבל תמשיכי לשתות את המשקה הירוק הזה.
ראיתי אותך הבוקר מזריק לעצמך הורמונים של סוסים.
טוב. דבר ראשון, זה היה חומצות אמינו. ודבר שני...
שתוק, שתוק. ההצעה הגיעה.
הם שלחו את ההצעה שלהם בדוא"ל. -באמת? זה היה מהיר.
זה סימן טוב.
טוב, לפני שנפתח, אני חושבת שכדאי שנעשה הסכם.
בסדר. -אנחנו לא לוקחים פחות מ-25.
זה הסכום שביקשנו וזה מה שהם צריכים לשלם.
מוצאת חן בעיניי, הפופי הזאת.
הכול או לא כלום. 25 וזהו.
טוב. -טוב.
"איאן ופופי, כולם נלהבים מהמצגת שלכם..."
בלה-בלה-בלה.
"שמחים להתקדם ולהציע 50 מיליון."
חמישים מיליון?
זה אמיתי?
כן.
זה החלום שלי. -כן!
זה היום הכי נפלא בחיי. -כן.
ועשינו את זה! באמת עשינו את זה! -כן!
עשינו 50 מיליון דולר!
לא.
מה?
לא עשינו 50 מיליון דולר כי לא ניקח את הכסף.
מה? מה?
אבל ביקשנו 25... -נכון.
והם הציעו לנו... 50. -נכון.
אבל לא ניקח אותם?
לא.
לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא.
כן.
תקשיבי, פופ, יש סיבות לקחת את הכסף.
יש סיבות לא לקחת.
פשוט יש לי תחושת בטן שזה לא נכון.
תחושת בטן?
תחושת בטן...
הוצאנו את כל ההון הראשוני שלנו על המשחק הזה
במשרד החללית המטופש הזה.
אני בקושי מצליחה לשלם שכר דירה,
ולא ניקח סכום כפול ממה שביקשנו בגלל הבטן שלך?
רצית שאני אגיד שוב "כן", או שאת יכולה להסיק בעצמך מהשיחה?
הבטן שלך תמיד מקבלת את ההחלטות האלה.
אמרת שנקים את אולפני גרימפופ כדי לפתח את המשחק שלי!
זו לא החלטה של הבטן שלך. הפעם הבטן שלי תחליט.
את צודקת. את צודקת לגמרי.
זה משחק שלך ואת זו שצריכה להחליט.
אז מה את רוצה לעשות?
אני בעד שניקח את הכסף.
את בעד שניקח אותו?
אני רוצה לקחת את הכסף!
לקחת את הכסף? בסדר, זה הרבה כסף.
יש! -בסדר. ניקח אותו.
יש! -בסדר. החלטה טובה.
מזל טוב, פופ. -טוב.
ניקח את הכסף. זה ניצחון גדול.
זה ניצחון גדול, פופי.
"ואני כן
לא יודעת את הקטע הזה
ומעמידה פנים שזה אתה
ומאבדת שליטה
יהיו מעשי אהבות, שבירת לבבות..."
- ג'ו שיחה נכנסת -
"טלטול נשמות -אהבה מטלטלת נשמות
מעשי אהבות שבירת לבבות"
אז... -אוך.
ג'ו.
היא תמשיך להתקשר.
היי, ג'ו. -איפה אתן?
טוב לשמוע גם אותך.
אנחנו על כביש 5.
הרגע יצאנו מסן פרנסיסקו ואנחנו בדרך.
הרגע יצאתן? תאחרו למסיבה של סי.דבליו.
הוא טס מאירופה במיוחד.
אם הוא יכול להגיע בזמן, גם אתן יכולות.
סליחה. רייץ' הייתה רעבה, אז עצרנו לנשנוש.
לא רוצה לשמוע מה עשית למנוש שלך.
למה? -איכס, ג'ו.
למה את כל כך מגעילה תמיד?
הבטחתי לסי.דבליו שכולם יהיו כאן בשבע על השעון.
מה שאומר שאם לא תגיעו בזמן,
אני אוריד לכן שעון על הראש. שלום.
לקרול יש בעיות.
אל תבין אותי לא נכון, המצב טוב.
יש לי תפקיד חדש, קיבלתי העלאה,
ושלחו משאית של כסף לבית של קרול,
אבל אני לא עושה כלום.
מצד שני, כל חיי השתכרתי מעט מדי,
אז אם הקנדים הצרפתים הטמבלים רוצים לתת לי מלא כסף
על אפס עבודה,
אז למה שלא אקח אותו, נכון?
לא יודעת. מה דעתך?
אני חושב שאת קופצת מגוף ראשון לגוף שלישי יותר מדי פעמים.
קשה לעקוב.
מר בריטלסבי עסוק מאוד.
אם את חולת נפש, אני יותר מאשמח
להסיע אותך למוסד בסביבה. -ג'ו, די.
קרול, שמעי, את חשובה לחברה היום יותר מתמיד.
מונטריאול מינו אותך לאחראית מגוון והכלה.
אני אפילו לא יודעת מה זה אומר.
אני מנסה להצדיק משרה שבה אני משתכרת יותר מדי ולא עושה כלום.
איך אתה עושה את זה?
אני? אני עושה הרבה.
אני... קרול, אני מנהל את אנשי הקריאטיב המטורללים.
אני מייצר חומר משמעותי למשחק וידאו גדול.
אנשי הקריאטיב המטורללים עזבו.
אנחנו כבר לא ממש מייצרים שום תוכן משמעותי.
בכל זאת אני עושה הרבה.
הימים שלי מלאים ישיבות אינסופיות.
והערב יש לך האירוע של סי.דבליו.
כן. תודה, ג'ו.
סי.דבליו, שחוזר אחרי שנה ממסע קידום של הספר שלו,
עורך אירוע הערב. כולם באים.
ונחשי מי צריך לנהל את הכול?
אני. הייתי צריכה לארגן את כל האירוע.
כן, אבל אני מנהל אותך.
ג'ו, תוכלי להביא לי תה, בבקשה? -כמובן.
תביני, קרול,
התאגיד הזה הוא מערכת מורכבת של פעולות ש...
טוב, היא יצאה. כן, התפקיד שלי למעשה לא קיים.
כל מה שאני עושה זה לטחון מים ולקוות שאף אחד לא ישים לב.
אתה רואה? ידעתי. אני מקבלת הצצה מאחורי הווילון הלבן.
תודה, דיוויד.
זה לא עניין של שחור לבן.
זה עניין של ביורוקרטיה, ואני מנווט בה כבר שנים.
אני יכול לעזור לך, אבל אצטרך עוד מידע.
הם הטילו עלייך משימות לביצוע?
לא. -למי את כפופה?
לאף אחד.
מה התקציב שלך? -אין.
כן, זה מתאים בול.
דיוויד, מה קורה כאן?
את בתפקיד ייצוגי. כן.
קיבלת משאבים וסמכות בדיוק בכמות שתקנה לך אפס השפעה.
התפקיד שלך הוא סיפור כיסוי, את יודעת, כדי לשמר את הסטטוס קוו.
את חשה ריקנות,
אבל משלמים לך בנדיבות וזה ממלא את החור בנשמה שלך.
קרול תמיד רצתה אזיקים מזהב.
זו חידה. דיוויד נאבק בה יום יום.
זה לא עובד כשאתה מדבר כך. -חשבתי שתפסתי...
ממש לא. -כן? בסדר.
בכל מקרה, אם את רוצה לשמור את הזהב לעצמך,
תצטרכי להתחיל להזיז ניירות.
את יודעת, למלא את היומן שלך בפגישות.
אני אוהב לכנות את זה "הוקי פוקי".
רגל ימין לפנים, רגל ימין לאחור.
מסתובבים.
רוקדים הוקי פוקי,
אבל תמיד נשארים בדיוק באותו מקום.
לא זזים, נכון? -בסדר.
אני חושב שדיברנו על כל מה שהיינו צריכים לדבר.
אז אולי תחזרי אליי כשתהיה התקדמות?
בסדר גמור. -שיחה פורה.
אולי נקבע פגישה שבועית ביומן?
ביומן. בסדר. אני אחזור לעבודה.
חזרה לעבודה.
הנה התה שלך, בוס. -תודה, ג'ו.
יש לך פגישה בעוד חמש דקות, בוס.
בהחלט.
פופי?
איפה את?
נצטרך לצאת בקרוב כדי להגיע בזמן לאירוע של סי.דבליו.
ג'ו לא מפסיקה לסמס לי כדי לאשר שאנחנו באמת באים.
האפסים האלה נואשים כל כך לראות אותנו, שזה פתטי.
פופי, איפה את?
אני כאן.
איפה זה כאן? -בשירותים.
איפה השירותים? אף פעם אני לא מוצא אותם.
אתה זה שלא רצית קווים בשום מקום במשרד.
פופי, קווים הם כל כך ווב-1. את לא רוצה להיות ווב-1, נכון?
אין לי מושג. באיזה ווב אנחנו עכשיו?
כל המשרד מותאם לווב-3,
אבל רוב העולם נמצא בווב-2 ועובר לווב-3.
אם לומר בכנות, אני חושב שאני בווב-4.
באופן מטפורי, כמובן. -וואו. טוב.
האסלה סתומה אז התקשרתי למדמיינים שיבואו לשטוף את הקקי שלי.
את בסדר? היית שם המון זמן.
כן. הבטן שלי... לא בסדר.
באמת חשבתי שההחלטה לקחת את הכסף נכונה.
אבל חשבתי, "רק הבוקר חשבתי
שלקחת 25 היא ההחלטה הנכונה, אבל זו הייתה החלטה שגויה.
אז אולי עדיף לחכות לסכום גדול יותר."
אבל אז חשבתי, "אולי בכל זאת צדקתי בקשר ל-25?
ואם נחכה, זה רק ייתן להם עוד זמן
כדי להבין שהם עשו טעות."
אז עדיף שניקח את הכסף, נכון?
אבל אז חשבתי, "זה בכלל לא עניין של כסף.
העניין הוא למצוא את השותף הנכון."
ואני לא רוצה לעבוד עם מישהו שהציע 50
אבל חושב שאנחנו שווים רק 25.
ואז נאלצתי לרוץ לשירותים ולסבול משלשול נוראי.
וואו. בסדר.
בכל אופן,
אני חושבת שזה טוב כי עכשיו תחושות הבטן שלנו תואמות.
עדיף שלא ניקח את הכסף.
כן, סליחה. עכשיו הבטן שלי אומרת לקחת אותו.
מה? -כן.
הבטן שלי אומרת שחייבים לקחת את הכסף.
אבל רק אתמול אמרת שעדיף לא לקחת.
אבל זה היה אתמול.
עבר מאז יום שלם.
כן, אני יודעת איך הימים עובדים.
מה שאני לא מבינה זה איך אתה יכול להיות בטוח במשהו
כשרק יום קודם חשבת בדיוק ההפך.
גם אתמול צדקתי.
רק עכשיו אני קולט שאתמול טעיתי והיום אני צודק.
זה מטורף.
אולי, אבל אני תמיד הולך עם תחושות הבטן שלי.
אבל מה אם תקבל את ההחלטה השגויה?
היא לא יכולה להיות שגויה.
אולי היא לא תניב את התוצאות הכי טובות,
אבל זה לא אומר שהיא שגויה.
תחשבי על האנשים האלה, למשל.
גנדי, אלינור רוזוולט, נלסון מנדלה, הנרי פורד.
כולם מנהיגים שהקשיבו לקול הפנימי שלהם וקיבלו החלטה.
ואז הם נתנו לדברים להתגלגל מעצמם.
אם הבטן שלך צודקת ב-51 אחוז מהמקים, יש לך בטן טובה.
אתה צוחק עליי.
אני לא מאמינה שאני מקשיבה לאדם
שחושב שהוא שייך לאותו קיר של אימא תרזה.
את לא אוהבת את אימא תרזה? מה הבעיה שלך?
לא, אני אומרת שאתה... אתה לא אמור...
פופי, לא משנה מה אני מאמין על עצמי.
מה שחשוב זה מה את מאמינה על עצמך.
ויש לי תחושת בטן שאת שייכת לקיר הזה.
מה הבטן שלך חשה?
היי, ג'ו. -איפה אתן?
אנחנו קרובות.
התעכבנו במרכז קליפורניה.
סי.דבליו נמצא כרגע מעל האוקיינוס השקט ומתקרב במהירות.
איך את יודעת? -אני עוקבת אחריו.
הוא התקין יישומון...
אני לא צריכה להסביר לכן. אתן תסבירו לי.
עצרו אותנו בכביש.
אתן מקבלות דוח מהירות?
כן. אבל אז רייצ'ל התחילה להתווכח עם השוטר.
אני רק... אמרתי קצת אמת לבעלי השררה.
וכעת הוא בודק את לוחית הרישוי.
תנו לי אותו.
סליחה? -תני לו את הטלפון.
שוטר? סליחה.
כן.
חברה שלנו רוצה לדבר איתך רגע.
הלו?
הזיה.
אני מצטערת... -יש לו אקדח.
אני יודעת שיש לו אקדח.
ואני חשבתי שאני עוזרת, כי הוא היה קצת גס רוח.
עכשיו אני מבינה שזה לא היה חכם.
אני ממש מצטערת.
בבקשה.
אתן חופשיות ללכת.
סתם שטות של האילומינטי.
בואי ניסע.
ניסע ולא נדבר על זה לעולם.
היי, דיוויד, יש לך דקה?
יש לי הרבה דקות.
אני צועד במסדרון במהירות כדי שייראה כאילו אני עסוק.
עצה של מקצוען. -תודה.
חשבתי על מה שאמרת.
על טחינת מים. -אדוות, לא גלים, מותק.
כן, אבל העניין הוא שאני דווקא כן רוצה להשפיע.
בטח, כולם רוצים. נקווה שיום אחד נצליח,
אבל עד אז הוקי פוקי, קרול.
דווקא יש לי רעיון.
או ליתר דיוק, נכנס לי אחד למשרד ושכרתי אותו לעבודה.
זה מהלך רציני. -לא. בשכר נמוך.
אני נותנת הזדמנות למישהו ששייך לקבוצה שלרוב נחשבת כמוחלשת.
טוב, יופי.
הצלחת לרקוד הוקי פוקי וגם לחולל שינוי. בראבו.
תודה.
אני רוצה להכיר לך את העובד החדש שלנו.
שלום, דיוויד.
בראד? מה אתה עושה כאן?
קרול שכרה אותי לעבודה.
לא, לא. לא.
סליחה, אבל אי אפשר להחזיר לעבודה עובד
שהורשע בסחר במידע פנים, שישמש כממונה על מונטיזציה.
הוא לא. הוא השרת החדש שלנו.
שמח להתחיל לנקות.
טוב.
מה? מה הזווית שלך?
אין שום זוויות. חזרתי למוטב.
עשה לי טובה. תראה את הגוף שלך. כולך זוויות.
דיוויד, שילמתי את חובי לחברה. הכרתי בטעויות שלי
ואני מנסה לחזור לחברה ביושר כאדם חדש.
וכעבריין חום, שזה שניים במחיר אחד.
בעצם, שניים בחצי מחיר כי אנחנו מקבלים מענק על העסקתו.
עושים מעשה טוב, חוסכים כסף. -אין על קופון שווה.
דיוויד, אני יודע שאין לך אמון בי.
זה יהיה תהליך, אבל אני מקווה לזכות באמון שלך,
משתנה נקייה אחרי משתנה נקייה.
סי.דבליו ייכנס בכל רגע.
שלום. -שלום.
חזרתי למוטב.
גם אני.
אני עובד בעבודת כפיים ב"מסע אגדי". -גם אני.
עבודת כפיים? היא העוזרת שלי, שיהיה ברור.
יופי. -יופי.
על זה אני אומרת, "מצוין." אעלה את זה לאתר.
"כי זה כל העניין"
- מסע אגדי -
וואו.
ממש מוזר לחזור אחרי כל כך הרבה זמן, לא?
כן.
זה קצת כמו לבקר בבית ילדותך,
ואתה השתנית אבל הוא אותו דבר? והוא נדמה קטן יותר.
הוא באמת נדמה קטן יותר, לא? -כן.
תראו, תראו.
דיוויד, כמה נחמד לראות אותך.
באמת?
מ"א הולך מצוין וזה בטח דוקר קצת.
אני יודע שחשבתם שלא אסתדר בעצמי.
לא... לא, אנחנו...
לא הזכרנו את השם שלך פעם אחת כל השנה.
כן. למעשה, כשאני חושב על זה,
כל מה שאני מרגיש זה... -קנאה?
לא. -זעם?
לא. -עצב?
לא. -כיסופים?
אדישות? כן. -כן, אדישות.
אבל אי אפשר באמת להרגיש אדישות.
זה סוג של חוסר רגש. -כנ"ל.
אתם יודעים, אני לא מרגיש ככה, ולא לא מרגיש ככה.
ובכנות, אתם רק תדרדרו אותנו.
ההתנהלות שלנו עכשיו, אתם לא תזהו את המקום.
יש עובדים חדשים, יש תרבות חדשה לגמרי.
זה שונה לגמרי.
היי, חבר'ה. טוב לראות אתכם שוב. -היי, בראד. השתחררת?
כן. חזרתי לעבוד כאן.
נראה לי אותו דבר. -טוב, כן.
אתם חושבים שאתם יודעים הכול, מה?
אתם פורצי הדרך הסקסיים המגניבים שמשנים את העולם.
פחות או יותר. לידיעתך, רק אתמול קיבלנו השקעה של 50 מיליון דולר.
ודחפנו להם אותה לתחת.
זה קצת מבלבל.
לקחנו הצעה של 25 מיליון דולר שקיבלנו ודחפנו להם אותה לתחת.
אבל 50 מיליון הוא הסכום שלקחנו. -לא. אני סירבתי ל-50 מיליון.
סירבת ל-50 מיליון דולר? -למעשה, סירבתי ל-60 מיליון דולר,
הסכום שהם הציעו אחרי שעניתי בשלילה.
היית נהנה מזה.
אמרתי להם שימצצו לי את הזית, וברור שזה לא מה שהתכוונתי,
אבל התיקון האוטומטי התערב.
את רצינית? -כן.
גם אחרי שדיברנו... -אמרנו שלא ניקח את ההצעה.
לא. אמרנו שכן ניקח אותה, כי...
הבטן שלי אמרה לסרב... -אבל הבטן שלך דפוקה.
נראה שאתם יודעים הכול.
אמרתי מחר, הבטן שלי... -טוב, תקשיבי.
אין קווים במשרד, דיוויד.
הגענו. -עשינו זאת! הגענו.
הידד. בואו שבו. הוא כמעט הגיע.
היי, כולם. מזמן לא נפגשנו.
מי את? -מצחיק.
את רצינית?
היי, אני איאן גרים. -אני יודעת.
זאת החברה שלי, רייצ'ל. -היי, דיינה.
היי, מה קורה? -אתם צוחקים עליי...
כולם לסתום. סתמו את הפה.
קיבלנו הוראות ברורות מסי.דבליו, שלפיהן בשעה 20:15 בדיוק
אמסור את המכתב הזה לדיוויד.
לי?
טוב.
- מסע אגדי -
בעוד 20 שניות.
את רצינית?
הוא אמר במפורש. -בסדר.
דיוויד, יש לי שאלה. -אתה לא צריך להצביע.
איפה סי.דבליו? -אני לא יודע איפה הוא.
הוא לא יגיע למסיבה שלו? -אני לא יודע.
הוא חושב שאנחנו נשב ונחכה לו?
היא קראה בשמי, אז באתי. זה כל מה שאני יודע.
אין לנו זמן לזה. אולי פשוט נלך, טוב?
כן. נלך. -גם אני אלך.
בכלל לא רצינו לבוא מלכתחילה. -שלוש, שתיים, אחת. קרא.
הוא לא יגיע למסיבה שלו? זה פשוט הזוי.
"אם אתם שומעים את המילים האלה, אני כבר מת."
רגע, מה?
"זה נכון. מת לגמרי, בר-מינן."
נו, באמת.
אני לא יודע. אני רק מקריא.
אז תמשיך.
"לפני זמן מה קיבלתי פרוגנוזה מצערת למדי,
והחלטתי לכתוב בעצמי את סוף הסיפור שלי.
בעוד רגע, אכנס למכונית מסוג פורד ת'נדרבירד
ואסע ישר לתוך הגרנד קניון,
בידיעה שסיימתי את הסיפור שלי שלא כמו אף אחד אחר. מקורי לחלוטין."
זה הסוף של "תלמה ולואיז".
"שרידיי ייאספו,
יונחו בתוך לוויין וישוגרו לחלל.
ג'וזפין עקבה שלא ביודעין אחר המסלול השמימי שלי סביב כדור הארץ,
ועוד מעט אהיה בדיוק מעליכם בשמי הלילה."
רגע, חכו רגע. זה קשקוש.
הוא בלוויין, דיוויד?
שוב, אני רק קורא מהדף הזה שנמסר לי.
אבל זה מטורלל לגמרי. -זה מטורף.
הוא לא באמת עשה את זה, נכון? -זה סי.דבליו. מי יודע?
הוא באמת מת? -כן, דיוויד, הוא באמת מת?
אני לא יודע.
אני חווה את זה איתכם בפעם הראשונה.
טוב, יש עוד? -בואו נגלה ביחד, טוב?
"אני באמת מתנצל על שהשארתי אתכם באפלה,
אבל כמו כל סיפור גדול,
גם סיפורי צריך להיות בלתי צפוי ובלתי נמנע בעת ובעונה אחת.
גנבתי את השורה הזאת מסופר שהכרתי.
גנבתי הרבה דברים.
אבל גרוע מזה, אפשרתי להיבריס שלי לשכנע אותי שאין לי צורך בחברים.
שהצלחה היא הדבר היחיד החשוב.
שמוטב לי להיות לבד.
טעיתי.
ואילו הזדמן לי לחזור על הכול, לא הייתי משנה דבר.
משום שהטעות הזאת הובילה אותי אליכם, משפחת מ"א שלי.
נתתם לי הזדמנות שנייה,
והחברות שלי איתכם הייתה ההצלחה הגדולה בחיי.
אל תבכו אותי, שכן אני הולך למקום מנוחתי כפי שאך מעטים הלכו.
שבע רצון.
אז ברשותכם, עצה קטנה לסיום.
היאחזו זה בזה כל זמן שתוכלו...
כי זה כל מה שיש."
הגיע הזמן. אנחנו צריכים להביט למעלה עכשיו.
שם!
אתם יודעים מה אמר הכלבה הזקנה?
ברוב חוצפתו הוא טען שלהשאיר עיתוני פורנו
פזורים על השולחן היא זכותו לפי התיקון הראשון לחוקה.
זה מגעיל.
ומוזר.
איך סי.דבליו קורא למשקה הזה?
הוא נקרא רוטגר האוור.
הכול תלוי ביחס הנכון בין הקפה לסירופ נגד שיעול.
סירופ נגד שיעול?
אולי לכן הוא תמיד היה שתוי, מתוח, ואף פעם לא היה חולה.
כלבה משוגעת.
מישהו רוצה עוד?
לא.
כבר די מאוחר.
כן. כדאי שנחזור למשרד שלנו.
אתם פורשים? -כן.
כן.
טוב.
איזה יום מוזר.
- רויאל -
שוב שלום.
אתה יודע, דווקא היה נחמד לראות אותך שוב.
כן, היה נחמד.
אולי נעשה את זה לעתים קרובות יותר?
כן, כן. אולי.
ביי.
gתרגום: גלית אקסלרד