Un tā ir Hēra.
Neticami. Esmu sajūsmā.
HĒRA
-Paldies. -Paldies.
Ja spēle ir uz pusi tik aizraujoša kā šis, mēs ieguldīsim.
-Ko? -Šis ir tikai ieskats.
Tātad pati spēle būs daudz iespaidīgāka.
Apbrīnojami. Jūsu radītais ir…
Paraugcietumnieks.
Nevainojama uzvedība. Brīvprātīgais darbs bibliotēkā.
DEVINS - VENDIJA - KENDISA
Jūs pat mācījāt ieslodzītajiem finanses, lai sagatavotu nosacītajai atbrīvošanai.
-Jā. -Ja godīgi, Bakšī kungs, žēl jūs zaudēt.
Nē, diez vai jūs mani pazaudēsiet.
Nē, bet, ja nopietni, jūsu priekšā sēž mainījies cilvēks.
Mēs redzam.
Esat pierādījums - mainīties ir iespējams. Jo no cietumiem ir labums vien tad, ja…
Izmaksas sarukušas, ieņēmumi auguši.
Teicami, Deivid.
Paldies, Žak un Žan Lik.
Es nevaru laurus plūkt viens.
Kā mēs zinām, tas ir komandas darbs,
un domāju, ka peļņas ziņojumi parādīs, cik labi šī komanda tika vadīta.
Efektīvi, atbildīgi. Tā ir…
Sarežģītākā spēļu programmatūra, kāda jebkad izdomāta.
Mūsu meistardarbs.
Jā, un visa mūsu uzmanība ir pievērsta tagadnei.
Tāpēc aizmirstiet mūsu pagātnes…
Kļūdas.
Ja dosiet man vēl vienu iespēju, es zvēru, ka nekad…
Neplātīšos. Lai skaitļi runā paši par sevi.
Bet, taisnību sakot…
Man ir…
Daudz labāk…
-Bez viņiem. -Tieši tā.
-Džo! -Atvaino!
Tagad parunāsim par mūsu nākotni.
Cik ilgi gaidīsim?
Cik ilgi mums jāgaida?
Aien!
-Vai tu runā ar mani? -Ar ko vēl es varētu runāt?
Mēs šeit esam vienīgie darbinieki.
-Vai nokāpsi no tās stulbās VR spēles? -Es nespēlēju stulbu VR spēli, Popij.
Es navigēju un, iespējams, būvēju ļoti mazu metaversa apakšsekciju.
Nē. Vairs nekādu runu par tīmekļa 3.0 attīstīšanu
-un neatstājamiem žetoniem. -Neaizstājamiem.
Tas nozīmē, ka tos nevar aizstāt ar identisku vienību.
Tāpat kā tavas nieres, bet dzer vien to zaļo limpeni!
Es šorīt redzēju, kā injicēji sev zirgu hormonus.
Tā. Pirmkārt, tās bija aminoskābes, un, otrkārt…
Klusu! Pienācis piedāvājums.
-Viņi atsūtījuši piedāvājumu. Jā. -Tiešām? Ātri gan.
Laba zīme.
Tā. Pirms to atveram, domāju, ka mums par kaut ko jāvienojas.
-Labi. -Mazāk par 25 neņemsim.
Mēs prasījām 25, un tik viņiem ir jāmaksā.
Man šī Popija patīk.
Visu vai neko. Tātad 25.
-Labi. Labi. -Labi.
"Aien un Popij, visi runā par jūsu prezentāciju…"
Bla, bla, bla.
"…ar prieku paziņojam, ka piedāvājam 50 miljonus."
Piecdesmit miljonus?
Tā ir īstenība?
Jā.
-Šis ir mans sapnis. -Jā!
-Labākā diena manā mūžā! -Jā.
-Un mēs to paveicām! Tiešām! -Jā!
Mēs tikko nopelnījām 50 miljonus dolāru!
Nē.
Ko?
Mēs nenopelnījām 50 miljonus dolāru, jo mēs to naudu neņemsim.
Ko? Ko?
-Bet mēs prasījām 25. -Jā.
-Un viņi mums piedāvāja 50. -Pareizi.
Bet mēs tos neņemsim?
Neņemsim.
Nē.
Nē, nē, nē.
Jā.
Paklau, Popa, ir iemesli to naudu ņemt.
Ir iemesli neņemt.
Es vienkārši ar iekšām jūtu, ka tas nav pareizi.
Ar iekšām?
Ar ie…
Mēs par šo spēli iztērējām visu sēklasnaudu
šajā stulbajā, kosmosa kuģim līdzīgajā birojā.
Es knapi varu nomaksāt īri,
bet mēs neņemsim divtik, nekā prasījām, tavu iekšu dēļ?
Vai gribēji, lai vēlreiz saku jā, vai arī izsecināsi no pateiktā?
Šos lēmumus vienmēr pieņem tavas iekšas.
Tu teici, ka mēs izveidosim studiju GrimPop, lai attīstītu manu spēli!
Tāpēc tavas iekšas to neizlems. Šo lēmumu pieņems manas iekšas.
Tev taisnība. Tev ir pilnīga taisnība.
Šī ir tava spēle, un lēmums jāpieņem tev.
Ko tu gribi darīt?
Manuprāt, mums tā nauda ir jāņem.
Domā - jāņem?
Es gribu to naudu ņemt!
Ņemam to naudu? Labi. Tā ir liela nauda.
-Jā! -Labs ir. Ņemam!
-Jā! -Labi. Labs lēmums.
-Apsveicu, Popa. -Labi.
Ņemam to naudu! Tie ir milzu panākumi.
Tie ir milzu panākumi, Popij.
Un tā ir
Šos vārdus nezinu
Un izliekos, ka tā esi tu
Un zaudēju kontroli
Būs arī mīlēšanās Sirdssāpes
DŽO IENĀKOŠAIS ZVANS
-Dvēseli satricinoša -Dvēseli satricinoša mīlestība
Mīlēšanās Sirdssāpes
Tik…
Džo.
Viņa neliksies mierā.
-Sveika, Džo! -Kur jūs esat?
Mums arī prieks tevi dzirdēt.
Esam uz piektās.
Tikko izbraucām no Sanfrancisko un esam ceļā.
Tikko izbraucāt? Jūs nokavēsiet K. V. ballīti.
Viņš speciāli lido no Eiropas. Ja viņš var ierasties laikā, tad arī jūs.
Piedod! Reiča gribēja ēst. Piestājām apēst vafeles.
Negribu dzirdēt, kur bāžat vafeles.
-Kāpēc? -Fui, Džo!
Kāpēc tu visu laiku esi tik rupja?
Es K. V. apsolīju, ka līdz septiņiem visi būs klāt.
Tātad - ja nebūsiet šeit laikā,
es jums iegriezīšu ar kaut ko asu. Uz redzēšanos!
Kerolai ir problēmas.
Nepārproti - viss ir labi. Man ir jauns amata nosaukums un paaugstinājums,
un viņi Kerolai kārtīgi piemetuši pie algas,
bet es neko nedaru.
Taču man visu mūžu ir maksāts par maz,
tāpēc, ja tie dumjie franču kanādieši grib man dot beaucoup zaļos
par nekā nedarīšanu, man tos vajadzētu pieņemt, vai ne?
Es nezinu. Kā domā tu?
Es domāju, ka tu pārāk bieži pārlec no pirmās personas uz trešo.
Grūti izsekot.
Britlsbija kungs ir ļoti aizņemts.
Ja esi garīgi slima, es ar prieku
-aizvedīšu tevi uz trakonamu. -Džo, lūdzu!
Kerola, tu šim uzņēmumam esi vērtīgāka nekā jebkad.
Tagad tu vadi Dažādības un iekļaušanas nodaļu.
Es pat nezinu, ko tas nozīmē.
Es cenšos rast attaisnojumu darbam, kur maksā daudz, bet jādara nav nekas.
Kā to spēj tu, Deivid?
Es? Es daru daudz.
Es… Kerola, es vadu trakos radošos.
Es producēju apjomīgu saturu milzīgai videospēlei.
Trakie radošie ir prom.
Mēs neko apjomīgu vairs neproducējam.
Tik un tā. Es daru daudz.
Es augām dienām sēžu sapulcēs.
Un šovakar ir K. V. pasākums.
Jā. Paldies, Džo.
K. V., kurš atgriežas no savas gadu ilgās grāmatas turnejas,
šovakar rīko pasākumu. Tur būs visi.
Un uzmini, kuram par to visu jāgādā?
-Man. Man bija jāorganizē viss pasākums. -Jā, bet esmu tavs priekšnieks.
-Džo, vai vari atnest man tēju? -Protams.
Redzi, Kerola,
šī korporācija ir sarežģīta operāciju sistēma, kas…
Tā, viņa ir prom. Jā. Man būtībā nav, ko darīt.
Es vienkārši turos virs ūdens un ceru, ka neviens to nepamanīs.
Redzi? Es zināju. Es ieskatos aiz baltā priekškara.
Paldies, Deivid.
Nav runa par balto vai melno,
bet par sarkanajām līnijām, starp kurām lavierēju gadiem.
Es varu tev palīdzēt, bet man vajadzēs mazliet vairāk informācijas.
Vai tev ir uzticēti kādi reāli pienākumi?
-Nav. -Un kam tu atskaities?
Nevienam.
-Un kāds ir tavs budžets? -Nekāds.
Jā. Viss, kā nākas.
Deivid, kas notiek?
Tu esi izkārtne. Jā.
Tev piešķir tik maz resursu un varas, lai tu neko neietekmētu.
Tavs uzdevums ir nodrošināt aizsegu. Saglabāt status quo.
Darbs var šķist tukšs,
bet tev maksā labu algu, un tā aizpilda to caurumu dvēselē.
Kerola vienmēr ir gribējusi zelta rokudzelžus.
Tas ir sarežģīti. Deivids ar to cīnās katru dienu.
-Tev nekas nesanāk. -Man šķita, ka sanāk.
-Nē. -Ak tā? Nu labi.
Lai vai kā, ja gribi to zeltu paturēt,
tev ir jābīda papīri, jāaizpilda kalendārs ar sapulcēm.
Es to saucu par dancošanu uz vietas, ja?
Labo kāju pievelc! Labo kāju izstiep!
Tad riņķī apgriezies!
Tu danco, bet visu laiku paliec uz vietas.
-Tu nepārvietojies, ja? -Labi.
Man šķiet, ka esam visu izrunājuši.
Tad nu tu varētu mani informēt par sasniegto.
-Lieliski. -Auglīga saruna.
Iekļausim kalendārā iknedēļas tikšanos?
Iekļausim. Labi. Iešu atpakaļ pie darba.
Atpakaļ pie darba!
-Tava tēja, bos. -Paldies, Džo.
-Tev pēc piecām minūtēm ir sapulce, bos. -Protams.
Popij?
Kur tu esi?
Mums drīz jādodas, ja gribam paspēt uz K. V. pasākumu.
Džo man sūta īsziņas, lai es apstiprinātu, ka tiešām būsim.
Tie zaudētāji tik izmisīgi grib mūs redzēt. Nožēlojami.
Popij, kur tu esi?
Esmu šeit.
-Kur tas ir? -Tualetē.
Kur ir tualete? Es nekad to nevaru atrast.
Tu esi tas, kurš negribēja, ka birojā ir līnijas.
Popij, līnijas ir pilnīgs tīmeklis 1.0. Tu taču negribi būt tīmeklī 1.0?
Nav ne jausmas. Kurā tīmeklī mēs esam?
Viss birojs ir veidots atbilstoši tīmeklim 3.0,
bet lielākā daļa pasaules ir tīmeklī 2.0, kas pāriet uz tīmekli 3.0.
Ja godīgi, es teiktu, ka esmu tīmeklī 4.0.
-Pārnestā nozīmē, protams. -Labi.
Tualete aizdambējusies. Izsauc Imagineers, lai noskalo manus sūdus.
Tev viss kārtībā? Tu tur biji ļoti ilgi.
Jā. Manas iekšas nejūtas labi.
Man likās, ka ņemt to naudu ir pareizais lēmums,
bet tad nodomāju: "Šorīt man likās,
ka būtu pareizi ņemt 25, bet tas būtu bijis nepareizi.
Varbūt mums jānogaida, lai iegūtu vēl vairāk."
Bet tad iedomājos: "Ja nu man bija taisnība par tiem 25?
Un nogaidīšana tikai dos viņiem vairāk laika
saprast, ka viņi ir kļūdījušies."
Un tāpēc mums vajadzētu ņemt, ko piedāvā, vai ne?
Bet tad nodomāju: "Patiesībā runa nav par naudu,
bet par īstā sadarbības partnera atrašanu."
Un es negribu strādāt ar kādu, kurš piedāvāja 50,
bet domā, ka mūsu vērtība ir 25.
Un tad man ar spridzinošu caureju bija jāskrien uz tualeti.
O! Skaidrs.
Lai vai kā, domāju, ka tas ir labi, jo tagad mūsu iekšas ir vienisprātis.
Mums to naudu nevajag ņemt.
Jā, piedod! Tagad iekšas man saka, lai ņemam.
-Ko? -Jā.
Iekšas man saka - mums tā nauda noteikti jāņem.
Bet vēl vakar tu teici, ka nav.
Bet tas bija vakar. Kopš tā laika ir pagājusi vesela diena.
Jā, es zinu, kā paiet dienas.
Taču es nesaprotu, kā tu vari par kaut ko būt tik pārliecināts,
ja dienu iepriekš esi domājis pretēji.
Arī vakar man bija taisnība.
Vienkārši tagad es saprotu, ka vakar kļūdījos, bet šodien man ir taisnība.
Tas ir vājprāts.
Varbūt, bet mani vienmēr ir vadījušas iekšas.
Bet ja nu tu pieņem nepareizu lēmumu?
Tas nevar būt nepareizs.
Iespējams, tas nedod labāko rezultātu, bet tāpēc jau tas nav nepareizs.
Skat, piemēram, šie cilvēki:
Gandijs, Eleanora Rūzvelta, Nelsons Mandela, Henrijs Fords.
Tie ir līderi, kas ieklausījās savā iekšējā balsī un pieņēma lēmumu.
Tad viņi ļāva notikumiem ritēt savu gaitu.
Ja tavas iekšas 51 % gadījumu nekļūdās, tās ir labas iekšas.
Tas taču nav nopietni.
Nevar būt, ka klausos vīrietī,
kurš uzskata, ka viņa vieta ir līdzās mātei Terēzei.
Tev nepatīk māte Terēze? Kas tu par cilvēku?
Nē, es saku, ka tev nevajadzētu būt…
Paklau, Popij, nav svarīgi, ko es domāju par sevi.
Svarīgi ir tas, ko tu domā par sevi.
Un manas iekšas saka - tava vieta ir pie tās sienas.
Ko saka tavējās?
-Sveika, Džo! -Kur jūs esat?
Mēs esam tuvu.
Esam aizķērušās Centrālkalifornijā.
K. V. ir virs Klusā okeāna dienvidiem un strauji tuvojas.
-Kā tu zini? -Es viņu izsekoju.
Viņš uzstādīja aplikāciju…
Man nav jums jāatskaitās. Atskaitieties jūs!
Mūs apturēja policija.
Par ātruma pārsniegšanu?
Sākumā. Bet tad Reičela salecās ar policistu.
Es tikai… Es varas pārstāvim pateicu acīs patiesību…
Un tagad viņš pārbauda mūs datubāzē.
Gribu ar viņu runāt.
-Ko, lūdzu? -Iedod viņam telefonu!
Policista kungs? Atvainojiet!
Jā.
Mūsu draudzene grib ar jums īsi aprunāties.
Hallo!
Kaut kā dīvaini.
-Piedod! Es… -Viņam ir pistole.
Es zinu, ka viņam ir pistole.
Un man likās, ka palīdzu, jo viņš bija mazliet rupjš.
Un tagad es saprotu, ka tas bija neapdomīgi.
Es ļoti atvainojos.
Lūdzu.
Varat braukt.
Kaut kāds iluminātu sviests.
Braucam!
Braucam! Un nekad par to vairs nerunāsim.
Deivid! Tev ir brītiņš?
Pat vairāki, jā.
Es staigāju pa gaiteņiem ātrā gaitā, lai izskatītos aizņemts.
-Noderīgs padoms. -Paldies.
Es domāju par to, ko tu teici.
-Par turēšanos virs ūdens. -Tikai netaisām viļņus!
Jā, bet lieta tāda, ka es tiešām gribu kaut ko mainīt.
Jā, kā mēs visi. Un, cerams, kādreiz mainīsim,
bet līdz tam vienkārši dancosim uz vietas, Kerola.
Vispār man ienāca prātā ideja.
Vai arī jāsaka - ienāca manā kabinetā un es viņu nolīgu.
-Tas ir liels solis. -Nē. Nē. Maza alga.
Un es dodu iespēju cilvēkam no tradicionāli marginalizētas grupas.
Jā. Labi, lieliski.
Jā, tev izdevās kaut ko mainīt, paliekot uz vietas. Bravo!
Paldies.
Tagad vēlos tevi iepazīstināt ar mūsu jaunāko darbinieku.
Sveiks, Deivid!
Bred? Ko tu te dari?
Kerola mani nolīga.
Nē, nē. Nē.
Piedod, bet nevaram atjaunot amatā monetizācijas vadītāju,
kurš notiesāts par iekšējās informācijas izmantošanu.
Neatjaunosim. Viņš ir mūsu jaunais apkopējs.
Ar prieku sākšu tīrīt.
Skaidrs.
Ko? Kāds ir tavs āķis?
Nekāda āķa nav. Esmu labojies.
Lūdzu! Paraugies uz sevi! Tu pat izskaties pēc āķa.
Paklau, Deivid, esmu izcietis sodu. Esmu atzinis savas kļūdas
un tikai cenšos godīgi atgriezties sabiedrībā kā labojies cilvēks.
Tā kā viņš ir brūnādainais noziedznieks, sanāk divi par viena cenu.
Vai pat divi par puscenu, jo mēs par viņa algošanu saņemam dotācijas.
-Darām labu, ietaupām naudu. -Man patīk atlaides.
Deivid, zinu - tu man neuzticies.
Tas būs process, bet es ceru vairot tavu uzticību
ar katru iztīrīto pisuāru.
K. V. kuru katru brīdi būs klāt.
-Sveika! -Sveiks!
Tagad esmu mainījies.
Es arī.
-Veicu nekvalificētu darbu Mythic Quest. -Es arī.
Nekvalificētu? Vispār viņa ir mana palīdze.
-Labi. -Labi.
Un es saku: "Lieliski." Publicēšu tīmekļa vietnē.
Jo tas ir galvenais
Tiešām dīvaini pēc tik ilga laika atgriezties, vai ne?
Jā.
Jā, tas ir kā ciemoties bērnības mājās,
un tu esi mainījies, bet mājas nav, un ir sajūta, ka tās kļuvušas mazākas.
-Jā, viss šķiet mazāks, vai ne? -Jā.
Tā, tā, tā.
Deivid, prieks tevi redzēt.
Tiešām?
MQ klājas labi, un tas varbūt mazliet kremt.
Zinu - jūs nedomājāt, ka to spēšu.
Nē… Nē, nē, mēs…
Gada laikā tavu vārdu neesam pat pieminējuši.
Jā. Patiesībā, iedomājoties par tevi,
-es jūtu tikai… -Skaudību?
-Nē. -Dusmas?
-Nē. -Skumjas?
-Nē. -Ilgas?
-Apātiju? Jā. -Jā, apātiju.
Lai gan apātiju īsti nevar just.
-Tas ir tāds kā jūtu trūkums. -Piekrītu.
Es tā nejūtos… Un man arī nav tādu sajūtu.
Un, godīgi sakot, jūs mūs vilktu uz leju.
Tas, kā tagad strādājam… Jūs šo vietu nepazītu.
Mums ir jauni darbinieki. Pavisam jauna kultūra.
Tā ir pilnīgi citāda.
-Sveiki! Prieks tikties. -Sveiks, Bred! Iznāci no cietuma?
Jā. Atkal strādāju šeit.
-Izskatās viss pa vecam. -Labi, jā.
Jums nav nekādu problēmu, vai ne?
Jūs esat tie foršie, seksīgie censoņi, kas maina pasauli.
Savā ziņā. Atklāšu, ka mēs tikko dabūjām 50 miljonu dolāru lielu ieguldījumu.
Un iebāzām viņiem to pakaļā.
Tas ir mazliet mulsinoši.
Mēs viņiem iebāzām pakaļā 25 miljonu dolāru piedāvājumu,
-bet 50 miljonus dolāru pieņēmām. -Nē. Es tos 50 miljonus noraidīju.
-Tu noraidīji 50 miljonus dolāru? -Vispār es noraidīju 60 miljonus dolāru,
ko viņi piedāvāja pēc mana atteikuma.
Tev tas būtu paticis.
Es viņiem pateicu: "Ejiet cirst!" Protams, biju domājusi ko citu,
bet uzdarbojās autokorektors.
-Tu runā nopietni? -Jā.
-Pat pēc mūsu sarunas… -Mēs teicām, ka neņemsim.
Nē. Mēs teicām, ka ņemsim, jo…
-Manas iekšas lika noraidīt… -Bet tavas iekšas nerullē.
Izskatās, ka jums nav nekādu problēmu.
-Teicu, ka rīt manas iekšas… -Labi, klau!
Tajā birojā nav nevienas līnijas, Deivid.
-Esam klāt! -Paspējām. Esam klāt.
Urrā! Tad sēdieties. Viņš tūlīt ieradīsies.
Sveiki, draugi! Sen neredzēti.
-Kas tu esi? -Smieklīgi.
Tu runā nopietni?
-Sveika! Esmu Aiens Grimms. -Es zinu.
-Tā ir mana draudzene Reičela. -Sveika, Deina!
-Čau! Kā iet? -Tas nevar būt!
Visi apklustiet! Apklustiet!
K. V. man ir uzdevis tieši pulksten 20.15 nodot šo vēstuli Deividam.
Man?
Nu labi.
Pēc 20 sekundēm.
Nopietni?
-Viņš minēja precīzu laiku. -Nu labi.
-Deivid, man ir jautājums. -Tev nav jāceļ roka.
-Kur ir K. V.? -Es nezinu, kur viņš ir.
-Neieradīsies pats uz savu ballīti? -Es nezinu.
Viņš domā, ka mēs te sēdēsim un viņu gaidīsim?
Viņa nosauca manu vārdu, es iznācu priekšā. Viss, ko zinu.
Mums tam nav laika. Iesim prom, ja?
-Jā. Ejam! -Arī es došos.
-Mēs vispār negribējām braukt šurp. -Trīs, divi, viens. Lasi!
Viņš pat neierodas uz savu ballīti? Tas ir dīvaini.
"Ja dzirdat šos vārdus, esmu jau miris."
Pag, ko?
"Tieši tā. Beigts un pagalam, čabulīši."
Tu ko?
Es nezinu. Es vienkārši lasu.
Nu tad turpini!
"Pirms kāda laika man uzstādīja visai nelabvēlīgu diagnozi,
un es nolēmu uzrakstīt sava stāsta nobeigumu.
Pēc brīža es iekāpšu Ford Thunderbird
un iebraukšu Lielajā kanjonā,
zinot, ka pabeidzu savu stāstu kā neviens. Patiesi oriģināli."
Tā beidzas Telma un Luīze.
"Manas mirstīgās atliekas tiks savāktas,
ievietotas satelītā un palaistas kosmosā.
Džozefīne, pati to nenojaušot, ir sekojusi manam debesu ceļam apkārt zemeslodei,
un drīz es naksnīgajās debesīs būšu tieši virs jums."
Pag! Acumirkli! Kaut kāds stulbums.
Viņš ir satelītā, Deivid?
Atkārtoju - es tikai lasu vēstuli, kuru man tikko iedeva.
-Bet tas ir sviests. -Ārprāts!
-Viņš taču tā neizdarīja, vai ne? -Tas ir K. V. Kas zina?
-Viņš tiešām ir miris? -Jā, Deivid, vai viņš tiešām ir miris?
Es nezinu.
Es šo piedzīvoju vienlaikus ar jums.
-Tur ir kas vēl? -Uzzināsim kopā, labi?
"Es atvainojos, ka turēju jūs neziņā, bet, kā ikvienam lieliskam stāstam,
arī manējam bija jābūt vienlaikus negaidītam un neizbēgamam.
Šīs rindas es nozagu no kāda rakstnieka, ko reiz pazinu.
Es nozagu daudz ko.
Bet ļaunākais, ka ļāvu iedomībai mani pārliecināt, ka man nav vajadzīgi draugi.
Ka svarīgi ir tikai panākumi.
Ka man ir labāk vienam.
Es kļūdījos.
Un, ja man būtu jāsāk dzīve no jauna, es nemainītu neko.
Jo tā kļūda mani aizveda pie jums, manas MQ ģimenes.
Jūs man devāt otru iespēju,
un draudzība ar jums bija manas dzīves lielākie panākumi.
Neapraudiet mani, jo mūža mierā dodos dusēt kā reti kurš -
apmierināts.
Tāpēc - ja atļausiet - vēl viens pēdējais padoms.
Turieties cits pie cita, cik ilgi vien varat…
jo nozīme ir tikai tam."
Ir laiks. Tagad mums jāskatās debesīs.
Tur!
Zināt, ko tas vecais ķēms teica?
Viņam pietika nekaunības apgalvot, ka turēt uz galda pornožurnālus
ir viņa konstitucionālās tiesības uz preses brīvību.
Pretīgi.
Un dīvaini.
Kā īsti K. V. šo dzērienu sauca?
To sauc Ritgers Hauers.
Galvenais ir pareizā kafijas un klepus sīrupa attiecība.
Klepus sīrups?
Varbūt tāpēc viņš vienmēr bija iereibis, enerģisks un nekad neslimoja.
Trakais vecis.
Kāds grib vēl?
Nē.
Jau metas vēls.
Jā. Mums laikam jādodas atpakaļ uz savu biroju.
-Liksiet punktu? -Jā.
Jā.
Labs ir.
Dīvaina diena.
Palieciet sveiki! Atkal.
Patiesībā bija jauki tevi atkal satikt.
Jā, bija.
Varbūt varam to darīt biežāk?
Jā. Varbūt tā arī darīsim.
Atā!
Tulkojusi Aija Apse