Благодаря ви, че се събрахте.
Свиках тази спешна среща, защото имам новина.
Джо, снимай това за поколенията.
Чуйте новината.
В среща сме, вън!
Нека да остане. Може да искаш да чуеш това.
Пас съм. - Стой и слушай!
Добре.
Както и да е, от Монреал тъкмо ми съобщиха изненадваща новина.
Споменали са те в делото за сексуален тормоз. Трябва ти адвокат.
Ще потърся. - Не ми трябва.
Не бързай. В затвора тези, които нямаха адвокат,
получаваха най-дългите присъди. При тормоз си загазил.
Не съм замесен в сексуален тормоз.
Добра защита. - Не е защита, а истината.
Никого не съм нападал сексуално. Джо, не снимай.
Добре.
Тогава какво има?
Искат да снимат филм "Митик Куест" и аз ще съм изпълнителният продуцент.
Това е.
Не си ли и сега продуцент? - На играта, но не на филма.
Зарадвайте се! - Не ги насилвай.
Дейвид, това не беше нито спешен случай, нито среща. И нямам време.
Чакай, къде отиваш?
Мислех, че приключи с фукането
и трябва да се върна към чистенето, за да не вляза в затвора.
Но ако искаш, ще обсъдим заплатата ти. - Тръгвай.
Как смеят да не те уважават!
Ти искаше да разкажеш за успехите си, а те не се зарадваха?
Мога да ги натъжа. - Какво?
Ще ги изнеса в чували.
Не, Джо, малко прекаляваш. Вземи си почивен ден.
Прекарай деня с приятели. Знаеш ли какво, Джо?
Като слизаш надолу, се отбий в "Гримпоп" и прати Айън при мен.
Той винаги е искал МК да е в Холивуд, но аз съм първият, който успява.
Да, прати го тук.
Искам да гледам как му помръква лицето, щом чуе новината.
Това е годината на Бритълсби.
Хайде, кодирай. Работи за мама.
Точно така, не ме излагай.
Иначе няма да има пържени картофи, и едно парче няма да видиш.
Добре.
Да!
Давай, бейби.
Песента продължава. Айън, отново...
направих невъзможното.
Тестърке, не ми пипай чипса.
Здрасти. Извинявай, исках да взема нещо за из път.
Дейна тук ли е?
Не, връчих на нея и на Айън калпава програмка, за да се разкарат.
Мисля, че я тестват в пустинята. - Защо там?
Айън обича епичните пейзажи. Точно сега сигурно размишляват,
пъхат си кристали в задниците и медитират.
Какво? - На кого му пука какво правят!
Той не цени, че седмици наред се трудих над вертикалния срез
и най-сетне го завърших.
Това е върхът! - Сега чупката.
Трябва да настроя този симулатор.
Чакай, направила си нещо велико.
Не може само да работиш. Трябва да празнуваме.
Ние? - Да, аз и ти.
Добре. Защо не?
Училището може да почака. Знаеш ли какво предлагам?
Да отидем на брънч.
Палачинки и купон.
Сещаш се, палачинки.
Ядеш ли палачинки? Кленов сироп? Не знам кое те кефи.
Гофрети? Подскажи ми. - Обичам палачинки.
Добре, защото стоеше като истукан.
Знаеш ли? Майната му.
Щом Айън може да се гологъзи в пустинята и да пуши пейот с криптоманиаците,
значи и аз мога да се забавлявам.
Беше твърде конкретна. Да се тревожа ли? Дейна добре ли е?
Айън!
Айън Елизабет Грим. - Това ли е презимето му?
Къде е мъжът в къщата?
Трябва да го заведа при Дейвид по важен въпрос.
Айън! - Спри да крещиш! Не е тук.
Той и Дейна сигурно са някъде на сауна и се налагат с клонки.
Това ли правят?
Ще му пиша, че Дейвид го търси. - Добре.
Свърших си работата.
Готова съм за днес.
Е, сега отивам да се помотая
с приятелите си.
Джо, обичаш ли палачинки?
Каръл, да ти изхвърля ли боклука?
Развихри се. - Благодаря.
Добре ли си? - Заета.
Да, виждам.
Като чистач виждам доста неща.
Например, че хвърляш в коша по 3-4 автобиографии на ден
или че си на 198-о ниво на "Кенди Кръш", съдейки по омазания екран на телефона.
На 247-о ниво съм.
Проклятие. Предишният Брад щеше да познае.
Хубаво. Не съм добре. И не съм заета.
Честно казано, това момиче се терзае.
Чакай да позная - гризе те съвестта, защото от Монреал те направиха ШРВ.
ШРВ? - Шеф на "Разнообразие и включване".
Реших, че ти е писнало да изговаряш цялото.
Да, така е.
Значи те направиха ШРВ, но не ти плащат, за да промениш нещо.
Трябва да изнамериш куп пари от нищото. - Само това ли ми трябва?
Предишният Брад правеше това всеки ден, докато беше ШОПИТ.
Какво е ШОПИТ?
Шеф на отдел "Приходи и интернет търговия".
Ясно. - Но това беше много отдавна.
Много отдавна.
Не беше толкова отдавна.
Може ли да говоря с предишния Брад? - Искаш да говориш с ШОПИТ?
Да, с него.
Ела с мен.
Напоследък много се снима в България, но аз стискам палци за Исландия.
Там предложих брак на бившата си жена.
Ще затворя кръга, като се върна като преуспял кинопродуцент.
И в двата случая искам да го чуеш от мен, преди вестта да се разпространи.
Пак ще кажа, нищо лично. Просто бизнес.
Просто бизнес. Много гот. - Нали?
Нещата вървят много по-добре, откакто ти пое МК.
Даде ми предишния си кабинет
и достъп до свеж въздух и слънчева светлина.
С растенията ми сме ти вечно задължени.
Да, виждам, че имаш много растения и котешки неща.
Много при това. - Дано един ден имам котка.
Стискам палци.
Нямаш котка? - Още не.
Може ли да помоля за още една услуга?
Разбира се. - Не го прави.
Моля?
Геймърите не обичат екранизации на игри.
Не са гледали нашата. - Няма и да го направят.
Ще се обединят онлайн, ще съсипят репутацията й
и ще ни критикуват до дупка.
Най-вече мен. - Сю, нашата ще е различна.
Ще е достъпна за всеки, не само за геймъри.
Няма да им хареса. Тази игра е тяхното специално място.
Не може ей така да се намърдаш там и да им разбъркаш всичко. Ще полудеят!
Права си.
Един тип мрази, когато нещата са извън контрола му.
Ами, да.
И това може да го разплаче.
Кой е той? - Айън.
Изпратих човек да го извика, а той още не е дошъл, защо?
Иска да ми вгорчи хубавия момент.
Ще му покажа кой командва, като вляза в неговото специално място
и му навра новината в лицето.
Ще превзема и онзи водопад в Исландия, където предложих на жена ми.
Бивша жена. - Да, същото.
Този път е много лично.
Защо има толкова много хора тук? Нямат ли си работа?
Джо, брънч не е просто хапване. - Да.
Нали? Това е място, където сме непринудени.
Като кръг на доверието е. - Добре го каза.
Говорим, смеем се и ни олеква.
Да, Джо. Дръж се така, сякаш си идвала на брънча и преди.
На "брънча" ли каза? - Да.
Само "брънч".
Не, знам. В Австралия го наричаме другояче.
Там казвате "брънча"? - Да. Не го ли наричате така? Странно е.
Дами, масата ви е готова. - Да вървим.
Какво работите? - Джо, какво правиш? Недей така.
Питам искрено. Не виждам какво лошо има.
В "Бъркли" е страхотно, нямам търпение да се върна.
Създавам такава общност там.
Боже мили, колко си поръчала?
Палачинките са за цялата маса. Нападайте.
Не яжте много, голяма част са за къщи,
защото в момента съм без работа.
Знаете как е.
Попи, ти ще платиш, нали? - Добре. Празнуваме.
Да пием за успехите ми в работата
и за това, че съм върхът и не ми дреме за мнението на Айън.
Само така!
Да пием и за мен - уча здраво и имам куп нови приятели.
Джо, а ти какво празнуваш?
Едно момиче в училище ме тормозеше. Торнадо отнесе къщата му.
Обърках нещо, нали?
Не.
Да.
Знаете ли? Да пием за Джо, страхотна компания за брънча е.
Само "брънч". - Да, ясно е.
Бритълсби е тук!
Смотан офис.
Айън!
Попи?
Вземам си бонбони.
Сериозно ли?
Ще ме карате да чакам?
Хайде да ви видя.
Тъжно е.
Боже, тук е като в токийското метро.
Къде са копчетата?
Отвори асансьора?
Активирай асансьора.
Отвори асансьора.
Ехо!
Не че ми пука, но е някак досадно,
че Айън дори не вдига палец на съобщението ми.
Дразнещо е.
Нали не ти трябваше одобрението му?
Не ми трябва.
Бъди на моя страна, Джо.
Брънчът е, за да се подкрепяме ние, жените.
Само "брънч". - Да.
Но права си за Айън. Зарежи го.
Може би те игнорира, защото успехът ти го плаши.
Иска да си присвои успеха ти.
Не може да преглътне колко си силна. - Точно така.
Може би се е опитал да ти отговори, но е катастрофирал.
Пак обърках, нали?
Не, това беше супер. - Просто е леко депресиращо.
Не го мисля наистина. Мислех, че лъжем, за да ни олекне.
Джо, не лъжем, а се подкрепяме взаимно.
Добре.
Може би Айън е смотан.
Да, Айън е смотаняк, а ние сме най-добрите.
Ние сме пробивни мадами, харесвани и щастливи.
Да! Наздраве за силните жени на брънч.
Брънч! - Ти го каза!
Не искам да се връщам в училище.
Всички там ме мразят.
Отговори на съобщението ми, кретен!
И са толкова умни.
Едва миналата седмица научих, че Беоулф е името на автора,
а не на книгата.
Мислех, че се е казвал "Бейоулф".
Сигурно ме смятат за глупачка.
Може би е така.
Джо!
Подкрепям те, съгласявам се с теб.
Теб поне те забелязват.
Прекарах всеки съзнателен момент през изминалото десетилетие с Айън,
а на него дори не му пука за мен.
Толкова е тъжно.
Значи това е брънч.
МК СТЮДИОС
Искате още един бонус, който да продавате?
Трябват ни бързи пари. Искам обичайния си екип.
Рик, Мели, Кел.
Те напуснаха. Работеха много, а бяха зле платени.
Това е проблемът, Фил.
Трябва да оправим културата в тази фирма.
Точно така. Затова искаме да работиш през уикенда.
Ще генерираме приходи на гърба на тези тъпи геймъри.
Изглежда генерираш приходи на наш гръб.
Виждам как ги тълкуваш нещата.
Но целта ни е да увеличим бюджета, за да привлечем нови лица.
Ще наемаш нови хора? Та ти не плащаш на сегашните си служители.
Това не е моят отдел. - Нито моят.
Обърках се. - Съжалявам.
Фил, само да уточним - аз съм ШРВ, а той е ШОПИТ.
Технически се водя БШОПИТ - бивш шеф.
Но той ми помага днес, виждаш ли?
ШОПИТ. БШОПИТ.
ШРВ. НШРВ, ако щеш - настоящ шеф.
Уволняват ли ме?
Защо реши така? - Ти си "Човешки ресурси".
Аз съм ШРВ, Фил. Казах ти.
Чакай, Каръл. Той е прав.
Ще бъда уволнен?
Не. - Да.
Какво? - Може би не сега, но скоро.
Целият този модел е отживелица.
Ако искаме промяна, трябва да действаме с голям размах.
Ехо?
Никъде няма копчета. Дори на пода не виждам.
Помощ!
Всяка сутрин има ореол.
Много добре.
Всяка сутрин има ореол.
Деветдесет и едно, деветдесет и две.
Седемдесет и шест тромбона на големия парад.
Следвани от редици най-прекрасни виртуози.
Да поддържам физиката и ума.
Да, тук ще си умреш.
Искахме да те подготвим
за всякакви въпроси от геймърите относно инициативата НТ.
Супер. - Точно така.
Бонусите вече са в миналото. НТ са бъдещето, Сю.
НТ? Ще ви дам едно НТ. Не търпя.
Моля? - Не търпя!
Н - не, Т - търпя.
Сю. - Всичко е наред.
Хубаво е, че подхожда така смело.
Какво? - Сю е на път да усети
тежестта на геймърския интернет на плещите си.
Геймърите мразят най-много НТ. - Не е така. Помниш ли СС през 1997 г.?
Свободния достъп през 2000 г. Конските брони през 2006 г.
После бонусите, сезонните намаления. Геймърите мразят всичко ново.
Но накрая го приемат, научават се да го харесват, забравят го
и насочват гнева си към следващата комодификация.
Вече се обърках.
НТ нещо хубаво или лошо са? - Да.
Това не е отговор.
Къде отиваш? - Под земята, където бях в безопасност.
От геймърите ли? - Не, от вас!
Влизате тук с шантавите си идеи,
тормозите ме с обяснения за бъдещата ми болка.
Бях по-добре на тъмно в мазето.
Защо все намираме заспали хора в офиса ни?
Да го събудим ли? - Дейвид!
Откъде дойдохте?
Тук сме цял ден.
Бяхме в зоната за отдих. - Има зона за отдих? Къде е тя?
Насам. - И насам.
И в двете посоки. - И в никоя.
Мразя и двама ви. И нито един.
Махам се оттук.
Как викате асансьора?
Със съзнанието си.
Помисляме си за асансьора и той идва.
Наистина ли? - Не, майтап.
Ето го копчето.
Това не ми харесва.
И да знаеш, че пиках в офиса ти, за да знаеш кой е шефът.
Изглежда си се напикал в гащите.
Да, но се напиках в офиса ти.
О, не, нагоре ли отива? - Просто мисли за "надолу", Дейвид.
Офис, стани син.
Син.
Да, това ми хареса.
Боже, трябва да спра да ям глутен, много ми се доспива от него.
Къде сме?
На около 30 минути от Вегас.
Защо сме в друг щат?
Ще правим нещо по-различно.
СТРЕЛБИЩЕ
Стрелбище?
Мразя оръжията. - Знаеш ли аз какво мразя?
Жени, които хленчат над евтиното си шампанско
и скъпите си яйца за изпитанията в живота.
Но опитах нещо ново и излязох от зоната си на комфорт.
Гледам по нов начин на нещата. Сега ми се иска да върна услугата.
Това е много по-различно от брънч. - Не е вярно.
Вие си имате ваша общност, аз имам моя.
Кени. - Здрасти, скъпа.
Стрелба или мачкане? - Второто.
Какво? Ще ни мачкат ли, или ние ще мачкаме някого?
Какво значи това?
Тук е много съмнително, Джо. - За вас е съмнително.
Има седем милиарда души на планетата.
За милиони от тях тук не би било съмнително.
Някаква шантава политика ли е това? - Не, нищо такова.
Това е лекарството за проблемите ви.
Главите ви са заровени толкова дълбоко в пясъка,
че не виждате света, който нехае за вас и за това, което правите.
Колкото по-надути сте, толкова по-важни ви се виждат проблемите ви.
Затова постоянно хленчите и нищо не правите.
Но днес ще прекъснем този цикъл.
Ще мачкаме.
На танка ли ще се качим?
Мисля, че това изпраща грешно послание. - Не мислете какво мислят другите за вас.
Айън и онези смотаняци в училището.
Единственият въпрос, който трябва да си зададете,
е дали искате да карате танка.
Да.
Да вървим тогава.
Да! - Не мога да повярвам, че това се случва.
Чувствам се толкова силна!
Майната му на "Бъркли" и на Беоулф!
Да! Искам да сгазя нещо.
Попи, Айън ти е отговорил на съобщението!
Кой е тоя Айън? Хвърляй го в колата, ще го смачкам!
Да, сплескай я!
Джо, това е по-яко от брънч.
Да!
Хайде пак!
Приятели.
Превод на субтитрите Катина Николова