Tak, fordi I kom.
Jeg har indkaldt til dette hastemøde, fordi jeg har en nyhed.
Jo, optag det til eftertiden.
Nu skal I høre.
-Vi holder møde! Gå! -Okay.
Han må gerne blive. Du vil nok gerne høre det.
-Ellers tak. -Bliv og lyt!
Okay.
Nå, men Montreal ringede og fortalte en overraskende nyhed.
Det er dig, sagen om sexchikane handler om.
Få dig en advokat.
-Jeg ringer rundt. -Nej.
Gutterne i fængslet, der repræsenterede sig selv,
fik de længste domme. Chikanesager er svære at ryste af sig.
Jeg har ikke begået sexchikane.
-Godt forsvar. -Nej, det er sandheden.
Jeg har aldrig begået sexchikane. Jo, hold op med at filme.
-Okay. -Hvad er så nyheden?
De vil lave en Mythic Quest-film, og jeg skal være executive producer.
-Er du ikke allerede det? -Jo, på spillet, ikke filmen.
-Hyld denne mand! -Rolig nu.
David, det er hverken en hastesag eller et møde.
-Og jeg har ikke tid. -Ja.
-Vent. Hvor skal du hen? -Jeg troede, du var færdig med at prale,
og jeg skal tage mig af skraldet for at holde mig ude af fængslet.
Men jeg kan blive, hvis du vil tale om din løn.
-Bare gå. -Okay.
Hvor er de respektløse. Du ville bare dele dine bedrifter,
og så kommer de bare og er onde?
-Jeg kan gøre dem ondt. -Hvad?
-Jeg kan lægge dem i sække. -Nej. Det er i overkanten, selv for dig.
Tag resten af dagen fri.
-Hæng ud med dine venner. -Venner.
Ved du hvad, Jo?
Slå vejen forbi GrimPop på vej ned. Send Ian op.
Han har villet føre MQ til Hollywood, men det er mig, det er lykkedes for.
Ja, send ham op.
Jeg vil se hans sært firkantede fjæs fortrække i smerte, når jeg fortæller det.
Det her er Brittlesbees år.
Kom nu, søde kode. Arbejd for mor.
Sådan. Nu skal du ikke gøre mig flov, for så får du ingen fritter. Ikke én.
Godt.
Ja!
Jeg kender ikke resten. Ian, endnu en gang har jeg…
…gjort det umulige.
Hey! Tidligere tester, fjern nallerne fra mine chips.
Hej! Undskyld, jeg ville bare have en snack til køreturen.
Er Dana her?
Nej, jeg smækkede et programmeringsværktøj sammen,
så hun og Ian ville give mig fred.
-De tog det med ud i ørkenen. -Hvorfor?
Ian elsker dramatiske miljøer.
De har nok travlt med at proppe krystaller op bagi og meditere.
-Hvad? -Og hvem går op i det?
Han er ligeglad med, at jeg har knoklet på et delmål i ugevis og endelig er færdig.
-Hvor sejt! -Og gå så.
Jeg skal justere en simulationsmaskine.
Vent… Du har lige opnået noget stort.
Du kan ikke bare arbejde videre. Vi skal fejre det.
-Vi? -Ja, jeg sagde vist "vi".
Men ja, hvorfor ikke? Skolen kan vente. Åh, ved du, hvad vi burde?
Vi burde spise brunch, ikke? Intet er mere festligt end pandekager.
Pandekager, du ved…
Kan du lide pandekager? Ahornsirup? Hvad kan du lide?
-Vafler? Sig noget. -Jeg kan godt lide pandekager.
Godt. Du gav mig ingenting.
Fanden stå i det. Hvis Ian må tage ud i ørkenen og være nøgen,
og ryge pot med sine kryptovenner, så må jeg også more mig.
Det var meget specifikt. Bør jeg være bekymret? Er Dana okay?
Ian! Ian!
-Ian Elizabeth Grimm. -Er det hans mellemnavn?
Hvor er manden i huset? David skal bruge ham, og det er meget vigtigt.
-Ian! -Stop. Han er her ikke.
Han og Dana sidder nok i en svedehytte og slår sig selv med kviste.
Gør de det?
Jeg skriver til ham, at David vil tale med ham.
Okay, godt. Opgave udført.
Så er jeg færdig for i dag.
Så nu vil jeg tage hen og hænge ud
med mine venner.
Jo, kan du lide pandekager?
Hej, Carol. Må jeg tage dit skrald?
-Gå amok. -Tak.
-Er du okay? -Jeg har travlt.
Det kan jeg se. Som rengøringsassistent ser jeg mange ting.
Såsom de tre-fire cv'er om dagen, du har smidt i skraldespanden.
Og de mange fedtefingre på din telefon
fra så meget Candy Crush, at du må være på level 198.
Jeg er på 247.
Den ville den gamle Brad have ramt lige i røven.
Fint. Jeg er ikke okay. Og jeg har ikke travlt.
Jeg kæmper virkelig, må jeg indrømme.
Lad mig gætte. Du har samvittighedskvaler, fordi Montreal gjorde dig til HODI,
-men de vil ikke… -HODI?
HODI. Hovedansvarlig for Diversitet og Inklusion.
HODI. Jeg tænkte, du var træt af hele smøren.
Ja.
Men de vil ikke give dig penge nok til at gøre en forskel.
Du skal trække en masse penge ud af den blå luft.
Ikke andet?
Det gjorde gamle Brad hver dag, dengang jeg var HOMIE.
Og hvad er HOMIE?
Hovedansvarlig for Modernisering, Internet og E-handel.
-Godt så. -Men det er længe siden.
Meget længe siden.
Ikke så længe siden.
-Må jeg tale med den gamle Brad? -Vil du tale med HOMIEN?
Ja, jeg vil tale med HOMIEN.
Følg med.
Der filmes meget i Bulgarien for tiden, men jeg håber nu på Island.
Det var der, jeg friede til min ekskone.
Det vil færdiggøre cirklen at vende tilbage som succesrig filmproducer.
Uanset hvad skulle du høre det fra mig, før det rammer spalterne.
Det er ikke personligt. Det er bare forretning.
-Nå, bare forretning? Den var god. -Kunne du lide det?
Alt er bare gået så meget bedre, siden du blev chef for MQ.
-Du gav mig dit gamle kontor… -Tja.
…med adgang til frisk luft og dagslys. Mine planter og jeg er dig taknemmelig.
Jeg kan se, at du har mange planter. Og katteting.
-Mange katteting. -Jeg håber at få en en dag.
Jeg krydser fingre.
-Har du ikke en kat? -Ikke endnu.
Må jeg bede om en lille tjeneste mere?
-Ja da. -Lad være.
-Hvabehar? -Spillerne hader filmadaptationer.
-De har ikke set vores. -Og det gør de heller ikke.
De vil mødes på nettet, smadre spillets ry og sende ondskab i vores retning.
-Især min. -Sue, vores film bliver anderledes.
Den vil være for alle, ikke kun spillere.
De vil hade den. Spillet er deres fristed.
Man går ikke bare ind i folks fristed og smadrer deres ting.
De går fra forstanden!
Du har ret. En helt bestemt person hader ikke at have kontrollen.
Ja, og…
Og det får ham til at græde. Åh ja.
-Ham? -Ian.
Jeg bad ham om at kigge op, men han er ikke kommet. Hvorfor?
Fordi han prøver at stjæle mit øjeblik.
Men jeg kan tage magten tilbage ved at besøge hans fristed,
fortælle ham nyheden
og tage magten og det vandfald, hvor jeg friede til min kone, tilbage.
-Ekskone. -Ja, nemlig.
Denne gang bliver det vildt personligt.
Hvorfor er der så mange mennesker? Har de ingen job?
-Jo, brunch handler om mere end mad. -Ja.
-Ikke? -Ja.
Det er et trygt sted, hvor vi kan være os selv.
-Som en tillidscirkel. -Godt sagt.
Vi taler, vi griner, og alle får det bedre.
Ja, Jo. Opfør dig, som om du har brunchet før.
-Sagde du "brunchet"? -Ja.
Det hedder bare brunch.
Ja, jeg… Vi siger det bare anderledes i Australien.
-Siger I "at brunche" i Australien? -Ja. Siger I det ikke sådan? Hvor sært.
-Jeres bord er klar. -Bordet er klar nu, så…
-Hvad arbejder du med? -Jo, hvad laver du? Lad være.
Jeg stiller et oprigtigt spørgsmål. Hvad er der galt i det?
Der er skønt på Berkeley. Jeg glæder mig til at komme tilbage.
Jeg er ved at opbygge et netværk.
-Hvor meget har du bestilt? -Pandekagerne er til alle. Spis bare.
Men ikke for mange, for resterne skal med mig hjem.
Jeg får ingen løn lige nu. Det kender I jo.
-Poppy, du betaler, ikke? -Ja, fint. Det er en fest.
Skål for mig, der er for vild til mit arbejde
og er så sej, at jeg ikke har brug for Ians bekræftelse.
Ja, sgu!
Og skål for mig, der er for vild i skolen og får masser af nye venner.
Jo, hvad fejrer du?
At en pige fra min skole, der mobbede mig, har mistet sit hus i en tornado.
Gjorde jeg det forkert?
Nej, det var…
-Jo. -Skål for Jo, der bruncher for vildt.
-Bare brunch. -Ja, ja. Det er forstået.
Brittlesbee er her!
Åndssvage kontor.
Yo, Ian!
Poppy?
Jeg spiser jeres slik.
Seriøst?
Pjækker I?
Fint nok, så fører jeg.
Trist.
Åh gud, det ligner en metro i Tokyo.
Hvor er knapperne? Hvor er de?
Elevator, åbn?
Aktivér elevator.
Elevator, åbn.
Hvad fand…
Hallo?
Jeg er ligeglad, men det er irriterende, at Ian end ikke sendte en tommel op.
-Så irriterende. -Du har jo ikke brug for hans bekræftelse?
Nej, men det er bare…
Bare tag mit parti, okay, Jo?
Kvinder skal støtte kvinder. Det er derfor, man bruncher.
-Bare brunch. -Ja.
Men ja, helt sikkert. Du har så ret angående Ian.
-Op i røven. -Ja.
Han ignorerer dig nok, fordi han er truet af din succes.
Han vil stjæle dit rampelys, fordi han ikke kan håndtere din selvstændighed.
Nemlig.
Måske prøvede han at svare, men endte med at køre galt.
-Jeg gjorde det forkert igen, ikke? -Nej, det var fint.
-Det er bare lidt dystert. -Ja.
Jeg tror ikke, at han kørte galt. Lyver vi ikke for at få det bedre?
Jo, vi lyver ikke. Vi støtter hinanden.
Okay.
Måske stinker Ian bare.
-Ja, Ian stinker. -Ja.
-Og vi er de bedste. -Ja!
Vi er for vilde kællinger, der er populære og lykkelige!
Ja! Skål for selvstændige kvinder, der er til brunch.
-Brunch! -Du gjorde det!
Jeg vil ikke tilbage til skolen.
Alle hader mig.
Svar mig, din skid!
Og de er alle så kloge!
Først i sidste uge opdagede jeg, at Beowulf var navnet på forfatteren,
ikke bogen. Jeg troede, at han hed… Jeg troede, at han hed "Bayo Wolf".
De tror nok, at jeg er megadum.
-Det gør de nok. -Jo!
Jeg støtter dig ved at være enig.
I det mindste bemærker de dig.
Jeg har brugt hvert et vågent øjeblik i de sidste ti år sammen med Ian, og…
Og han er skideligeglad med mig.
Hvor er det trist.
Nå, det her er brunch.
Skal vi designe endnu en loot-kasse, I kan sælge?
Vi skal tjene hurtige penge, så jeg har brug for Rick, Mellie og Kel.
De har sagt op. De arbejdede for meget og fik for lidt i løn.
Det er problemet, Phil. Vi skal rette op på hele firmaets kultur.
Nemlig. Derfor har vi brug for, at du arbejder i weekenden.
Vi skal generere omsætning på de tumpede spilleres bekostning.
Det lyder, som om I vil skabe omsætning på vores bekostning.
Det kan jeg godt se.
Men faktisk er målet at øge budgettet, så vi kan ansætte nye.
Ansætter I nye? I betaler ikke dem, der allerede er her.
-Det er ikke min afdeling. -Eller min.
-Jeg er forvirret. -Undskyld.
Lad mig forklare, Phil. Jeg er HODI, og han er HOMIE.
Teknisk set FHOMIE. Forhenværende hovedansvarlig.
-Men han hjælper mig i dag. Forstår du? -HOMIE. FHOMIE.
HODI. NHODI. Nuværende Hovedansvarlig.
Bliver jeg fyret?
-Hv… -Fyret?
-Hvorfor tror du det? -Fordi du er HR-chef.
-Jeg er HODI, Phil. Det sagde jeg jo lige. -Nej, vent, Carol. Han har ret.
-Bliver jeg fyret? -Nej.
-Jo. -Hvad?
-Ikke lige nu, men snart.
Hele modellen er forældet. Hvis vi vil ændre noget, skal det være i stor skala.
-Virkelig stor skala. -Jøsses.
Hallo?
Ingen knapper nogen steder. End ikke på gulvet.
Hjælp!
Lækkert.
91, 92…
En sund krop giver et sundt sind.
Ja, du kommer til at dø her.
Vi vil bare forberede dig på
de spørgsmål, spillerne kan have til vores nye uombyttelige beviser, NFT.
-Super, super. -Nemlig.
Loot-kasser er fortid. NFT'er er fremtiden, Sue.
Jaså? Jeg har en NFT til jer. Nej fucking tak.
-Hvabehar? -Nej fucking tak!
N - nej. Fucking - F. T - tak.
-Sue. -Godt, at hun går til det med åbne øjne.
-Hvad mener du? -Sue vil snart mærke
vægten af alle internettets spillere på sit hoved.
Der er intet, som spillerne hader mere, end NFT'er.
Det passer ikke. Husker du DLC i 1997?
-Ja. -Gratis spil i 2000.
-Hesteudrustning i 2006. -Åh gud.
Og derefter loot-kasser og sæsonpas. Spillere hader alt. Alt nyt.
Men de tager det til sig, lærer at kunne lide det, glemmer det
og retter deres vrede mod næste kommercialisering af deres glæde.
Nu er jeg forvirret.
-Er NFT'er godt eller skidt? -Ja.
Det er ikke et svar. Hvor skal du hen?
Jeg går under jorden, hvor jeg var i sikkerhed.
-Mod spillerne? -Nej, mod jer!
I kommer her med jeres skøre idéer
og torturerer mig med jeres viden om min fremtidige smerte.
Jeg havde det bedre i kælderen. I mørket.
Hvorfor finder vi altid sovende mennesker på vores kontor?
-Skal vi vække ham? -David!
Hvad fa…
-Hvor kom I fra? -Vi har været her hele dagen.
-Vi var i loungen. -Er her en lounge?
Hvor er loungen?
-Den vej. -Og den vej.
-Begge veje. -Og ingen.
Jeg hader jer begge. Og ingen.
Jeg smutter.
Okay. Hvordan kalder man på elevatoren?
Med sindet. Vi tænker bare på elevatoren, og så kommer den.
-Virkelig? -Nej, jeg driller.
Knappen er lige her.
Jeg kan ikke lide det.
Og hvad siger du til det her? Jeg pissede på dit kontor.
Du har snarere pisset i bukserne.
Ja, men jeg pissede i bukserne på dit kontor.
Så… Åh nej, kører den op? Nej.
Bare tænk "ned", David.
Kontor, cyan.
Cyan.
-Ja, det er fedt. -Ja.
Åh gud, jeg må droppe gluten. Jeg bliver så træt.
-Hvor er vi? -Cirka 30 minutter uden for Vegas.
Hvad laver vi i en anden delstat?
I skal gøre noget, I ellers aldrig ville gøre.
SKYDEBANE
En skydebane?
-Næ nej. Jeg hader skydevåben. -Ved I, hvad jeg hader?
At høre selvstændige kvinder klynke ned i billig champagne
og alt for dyre røræg om, hvor barsk verden er.
Jeg prøvede noget nyt, og det hjalp.
Det gav mig et nyt syn på tingene. Nu vil jeg gengælde tjenesten.
-Det er noget helt andet end brunch. -Nej.
I har jeres fællesskab, og jeg har mit.
-Hej, Kenny. -Hej, søde.
-Skyde eller smadre? -Smadre.
-Fint. -Smadre?
Bliver vi smadret? Skal vi smadre nogen? Hvad betyder det?
-Det her sted er skummelt, Jo. -For dig er det skummelt.
Der er syv milliarder mennesker på planeten.
Og millioner af dem vil ikke mene, at her er skummelt.
-Er det en sær politisk ting? -Nej. Det er en kur mod jeres problemer.
I har hovederne så langt oppe i jeres egne røvhuller,
at I ikke kan se, at der er en hel verden, der vil skide på jer og det, I laver.
Jo vigtigere, I tror, I er, des vigtigere virker jeres problemer.
I vender, drejer og brokker jer. Men i dag bryder I den onde cirkel.
Ja!
Smadr.
Skal vi ind i kampvognen?
Det sender et forkert budskab om…
Stop med at tænke på, hvad andre vil tænke om jer.
Ikke Ian, ikke dine idiotiske studiekammerater, ingen.
I bør kun spørge jer selv om,
om I har lyst til at styre kampvognen?
-Ja. -Godt. Så kom.
-Ja! -Jeg kan ikke fatte, at det her sker!
Jeg føler mig så magtfuld!
Skråt op med Berkeley! Og Beowulf!
Ja! Jeg vil smadre noget!
Poppy! Ian svarede!
Ian hvem? Smid den ind i bilen! Jeg smadrer den!
Ja, smadr den!
Ja!
Jo, det er så meget bedre end brunch!
Ja!
Gør det igen!
Gør det igen! Gør det igen!
Venner.
Tekster: Mille Dyre Egegaard