Hvala, ker ste se zbrali.
Nujni sestanek sem sklical, ker imam novico.
Jo, posnemi za zanamce.
Novica pa je taka.
-Sestanek! Odidi! -Prav.
V redu je. Lahko ostane. Morda bi to rad slišal.
-Nak. -Ostani in poslušaj!
Okej.
Iz Montreala so pravkar sporočili nekaj osupljivega.
Tožijo te zaradi spolnega nadlegovanja. Najemi odvetnika.
-Poklicala bom. -Ne rabim ga.
Pa ga. Tisti, ki se branijo sami,
dobijo najdaljše kazni. Ta nadlegovanja so zoprna.
Nisem obtožen spolnega nadlegovanja.
-Dobra obramba. -Resnica je.
Nikogar nisem spolno napadel. Jo, nehaj snemati.
Ja, prav.
-Kakšna je torej novica? -Posneli bodo film Mythic Quest.
Izvršni producent bom.
To je vse.
Nisi to že zdaj?
Igre, ne filma. Menil sem…
-Pokloni se mu! -Ne sili ga.
David, to ni bilo nujno. In sestanek tudi ne.
-Za to nimam časa. -Ja.
Čakaj. Kam greš?
Mislil sem, da si se nehal bahati
in da se moram posvetiti smetem, da se ne vrnem v zapor.
Če pa bi rad govoril o plači…
-Dobro. Samo odidi. -Prav.
Kako nespoštljiva sta!
Nekaj si dosegel, onadva pa ti tega ne privoščita.
-Še žal jima bo. -Kaj?
Lahko ju odstranim.
Ne, Jo. To je pretirano celo zate.
Veš kaj? Vzemi si prost dan.
-Preživi ga s prijatelji. -Prijatelji.
Jo, veš kaj?
Spotoma se ustavi v GrimPopu. Pošlji Iana sem.
MQ je vedno hotel spraviti v Hollywood,
toda to je uspelo meni.
Ja, pošlji ga sem.
Videti hočem, kako se mu bo povesila čeljust, ko bo izvedel novico.
To je Brittlesbeejevo leto.
Daj no, programiraj. Delaj za mami.
Tako, ja. Ne osramoti me,
sicer ne dobiš niti enega krompirčka.
Okej.
To!
Leti, leti, srček. Leti, leti.
In preostanek pesmi. Ian, spet mi je uspelo…
Nemogoče.
Ej, preizkuševalka, parklje stran od mojega čipsa.
Živjo! Oprosti, samo prigrizek za na pot sem hotela.
Je Dana tukaj?
Nak, zanjo in Iana sem napisala programsko orodje,
da mi bosta dala mir.
-V puščavo sta ga odnesla. -Zakaj tja?
Ian ima rad dramatično ozadje. Zdaj sta verjetno že padla noter.
V rit si tlačita kristale in meditirata.
-Čakaj, kaj? -Koga briga, kaj počneta?
Fučka se mu, da že tedne garam, da bi sestavila vse elemente.
In končala sem kot džekica.
-Ej, mega! -Zdaj pa odidi.
Napovedni simulator moram prilagoditi.
Čakaj… Pravkar ti je uspelo nekaj norega.
Ne moreš kar nazaj na delo. Praznovati morava.
-Medve? -Ja, prav si slišala.
Pa že. Zakaj pa ne?
Faks lahko počaka. Veš, kaj bova?
Pojdiva na pozni zajtrk.
Čez palačinke ga ni.
Saj veš, palačinke. Jih imaš rada? Z javorovim sirupom?
-Kaj pa vaflje? Povej. -Palačinke imam rada.
V redu, ker si brezizrazno gledala.
Veš kaj? Klinc gleda.
Če gre Ian lahko v puščavo, se sleče
in kadi pejotl z vlagatelji v kriptovalute, lahko uživam tudi jaz.
Zelo natančno si opisala. Naj me skrbi? Je Dana v redu?
Ian! Ian!
-Ian Elizabeth Grimm. -To je njegovo krstno ime?
Kje je šef?
K Davidu ga moram peljati. Zelo pomembno je.
-Ian! -Nehaj vpiti! Ni ga tukaj.
Z Dano se na očiščevalnem obredu švrkata s suhimi vejami.
To se dogaja?
Pisala mu bom, da ga išče David.
Fino.
Naloga opravljena.
Za danes sem končala.
Družit se grem
s prijatelji.
Jo, imaš rada palačinke?
Carol, lahko odnesem tvoje smeti?
-Daj si duška. -Hvala.
-Si v redu? -Delovna.
Ja. Vidim.
Veš, kot hišnik vidim marsikaj.
Tri ali štiri življenjepise, ki jih vsak dan vržeš v koš,
pa zasvinjan zaslon na telefonu,
ker toliko igraš Candy Crush, da si gotovo na 198. stopnji.
Na 247.
Prekleto. Stari Brad bi to zadel v črno.
Prav. Nisem v redu. In ne delam.
V osebni stiski sem.
Ugibal bom. Peče te vest, ker so te v Montrealu postavili za Vriva,
-niso pa… -Vriva?
Ja. Vodjo raznolikosti in vključevanja.
VRIV. Gotovo si že sita polnega naziva.
Ja, sem.
Vriv si, ampak brez denarja,
-da bi kaj spremenila. -Ja.
Ja. Načarati ga moraš iz nič.
Samo to, a?
Stari Brad je to počel vsak dan, ko sem bil VMISP.
Povej mi, kaj je Vmisp.
Vodja monetizacije in spletne prodaje. VMISP.
-Itak. -Ampak tega je že dolgo.
Že dolgo.
Ne tako dolgo.
-Lahko za hip govorim s starim Bradom? -Z Vmispom bi rada govorila?
Ja.
Pridi.
Zdaj veliko snemajo v Bolgariji,
ampak držim pesti za Islandijo.
Tam sem zasnubil bivšo ženo.
Krog bo sklenjen. Vrnil se bom kot uspešen filmski producent.
Kakorkoli že, rad bi, da to izveš od mene, preden se razve po gejmerskih kuloarjih.
Saj veš, nič osebnega.
Biznis pač.
Samo biznis.
-Dobra. -Ja. Ti je všeč?
Odkar MQ vodiš ti, je vse veliko boljše.
-V tvoji stari pisarni sem… -No…
Imam dostop do svežega zraka in naravne svetlobe.
Z rastlinami smo ti zelo hvaležne.
Ja, vidim, da imaš veliko rastlin in mačjih reči.
-Ogromno. -Upam, da bom nekoč imela mačko.
Držim pesti.
-Nimaš je? -Še ne.
Te lahko prosim še za eno uslugico?
-Itak. -Ne naredi tega.
Prosim?
Gejmerji ne marajo priredb iger.
-Naše še niso videli. -In je tudi ne bodo.
Združili se bodo, ji uničili sloves in vse strahotno popljuvali.
-Zlasti mene. -Sue, naša bo drugačna.
Dostopna bo vsem, ne samo gejmerjem.
To jim bo šlo na jetra. Ta igra je njihovo svetišče.
Ne moreš kar vdreti vanj in brkljati po njem.
Utrgalo se jim bo!
Prav imaš.
Nekaterim ni všeč, če nimajo nadzora.
Že…
Mogoče ga bo spravilo v jok. O ja.
-Koga? -Iana.
Že zdavnaj sem poslal ponj. Zakaj ga še ni?
Poskuša mi preprečiti zmagoslavje.
Svojo moč lahko dobim nazaj tako, da grem v njegovo svetišče
in mu to povem. Na Islandiji pa bom šel k slapu, pri katerem sem zasnubil ženo.
-Bivšo. -Ja, to sem mislil.
Tokrat je nadosebno.
-Zakaj je tu toliko ljudi? Nimajo službe? -Pozni zajtrk je veliko več od hrane.
Ja.
-Drži? -Ja.
Tu nas nihče ne obsoja.
-Kot krog zaupanja je. -Dobro si povedala.
Pogovor, smeh,
in vsi se počutijo bolje.
Ja, Jo. Delaj se, da si že bila na ta poznem zajtrku.
-Si rekla "ta pozni"? -Ja.
Samo pozni je.
Ja, vem. Samo… V Avstraliji rečemo drugače.
-Rečete "ta pozni"? -Ja.
Vi pa ne? Čudno.
-Dame, lahko greste k mizi. -Pripravljena je.
S čim se preživljaš?
Jo, kaj počneš? Nehaj.
-Zanima me. -Oprostite.
S tem ni nič narobe.
Ja, Berkeley je mega. Komaj čakam, da se vrnem.
Ogromno prijateljev imam.
Jezus! Koliko si naročila?
Palačinke so za vse tri. Kar privoščita si.
No, ne preveč. Veliko jih bom vzela s sabo,
ker sem trenutno brezposelna. Saj vesta, kako je.
-Poppy, saj boš plačala ti, ne? -Ja. Zabavo imamo.
Ej! Zdravica zame. V službi razturam.
Prava frajerka sem. Ne rabim Ianove potrditve.
Mater, ja!
In zame, ker razturam na faksu in imam ogromno frendov.
Ej.
Jo, kaj praznuješ ti?
Neka sošolka se je v šoli spravljala name.
V tornadu je izgubila hišo.
Ni bilo prav, ne?
Ne. To… Bilo je…
Ja.
Veš kaj? Na Jo, ki raztura na ta poznem zajtrku.
Da bo jasno, samo poznem.
Ja. Ne, to je jasno.
Brittlesbee je tukaj!
Butasta pisarna.
Oj, Ian!
Poppy?
Tvoje bonbone jem.
Ne, resno?
Pustila me bosta čakati?
Tudi prav.
Bedno.
O bog, kot na tokijski podzemni je.
Kje so gumbi? Kje so?
Dvigalo, odpri se?
Aktiviraj dvigalo.
Dvigalo, odpri se.
Kaj k…
Halo!
Saj mi je vseeno, ampak mi gre na jetra,
da Ian ni odgovoril niti z dvignjenim palcem.
-Ja, zoprno. -Saj ne rabiš njegove potrditve.
Ne. Samo…
Samo na moji strani bodi, prav?
Na ta poznem zajtrku so si ženske v oporo.
-Brez ta. -Ja.
Ampak ja, totalno. Prav imaš glede Iana.
-Klinc ga gleda. -Ja.
Zate se ne zmeni, ker ga tvoj uspeh ogroža.
-Ja. -Ukrasti hoče pozornost,
ker ne prenese tvoje moči.
Totalno.
Mogoče ti je skušal odpisati, pa je imel prometno nesrečo.
-Spet sem zamočila, ne? -Ne, to je bilo super.
-Samo malo mračnjaško. -Ja.
Nisem tako mislila. Mislila sem, da si lažemo, da nam bo lepše.
Jo, ne lažemo si, podpiramo se.
V redu.
Mogoče je Ian samo rit.
-Ja. Ian je rit. -Ja.
-Me pa smo najboljše. -Ja!
Frajerske mrhe, ki so priljubljene in srečne!
To! Na močne ženske na poznem zajtrku.
-Pozni zajtrk! -Bravo!
Nočem nazaj na faks.
Vsi me sovražijo.
Odpiši mi, prasec!
In vsi so zelo pametni.
Šele prejšnji teden sem izvedela, da je bilo Beowulf ime avtorju,
da to ni naslov knjige. Mislila sem, da mu je bilo ime "Bayo Wolf".
Verjetno mislijo, da sem neumna kot noč.
Verjetno res.
Jo!
V oporo sem ti bila. Pritrdila sem ti.
Tebe vsaj opazijo.
Jaz sem zadnjih deset let vsak budni trenutek preživela z Ianom, pa…
Dol mu visi zame.
To je zelo žalostno.
To je torej pozni zajtrk.
KREATIVNI ODDELEK
Novo vrednostno skrinjo naj oblikujemo?
Na hitro moramo zaslužiti. Staro ekipo rabim.
Ricka, Mellie. In Kel.
Vsi so odšli. Preveč dela za premalo denarja.
To je težava, Phil.
In to moramo spremeniti.
Ja. Zato moraš konec tedna preživeti tukaj.
Iz kretenskih gejmerjev moramo kaj iztisniti.
Zdi se, da hočeta nekaj iztisniti iz nas.
Razumem, zakaj tako misliš.
Ampak povečati hočeva proračun, da bomo lahko najeli nove ljudi.
Nove najemate?
Niti nas ne plačujete.
-Za to ne odgovarjam jaz. -Jaz tudi ne.
-Zmeden sem. -Dobro, oprosti.
Phil, pojasnila ti bom. Jaz sem VRIV, on pa VMISP.
V bistvu NVMISP, nekdanji vodja.
Ampak danes mi pomaga. Vidiš?
VRIV. NVMISP.
-VRIV. TVMISP. Trenutni vodja. -Me bosta odpustila?
-Ka… -Odpustila?
-Zakaj to misliš? -Vodja kadrovske si.
VRIV sem, Phil. Povedala sem ti.
Čakaj, Carol. Ne, prav ima.
-Bom letel? -Ne.
-Ja. -Kaj?
-Mogoče ne zdaj, ampak kmalu.
Ves model je zastarel.
Spremembe morajo biti korenite.
-Zelo korenite. -Jezus.
Halo?
Nikjer nobenega gumba. Nikjer v etaži.
Na pomoč!
Vsako jutro zagledam sij…
Odlično.
Vsako jutro zagledam sij…
Enaindevetdeset, dvaindevetdeset.
Šestinsedemdeset trombonov na veliki pov…
Sledijo vrste naših najboljših virtuozov…
Ohrani zdravo telo. In zdravega duha.
Ja, tukaj boš umrl.
Samo pripraviti sva te želela
na morebitna vprašanja gejmerjev o naši novi pobudi za NZŽ.
-Super. Super. -Tako je.
Vrednostne skrinje so preteklost. Sue, prihodnost je v NZŽ.
Aja, tukaj imata NZŽ. Ne zajebavajta ženske.
-Prosim? -Ne zajebavajta ženske!
N, ne. Z, zajebavajta, Ž, ženske.
-Sue. -V redu je.
Lepo, da si ne dela utvar.
-Ne razumem. -Sue bo občutila
ves pritisk gejmerske skupnosti na spletu.
-Gejmerji namreč najbolj sovražijo NZŽ. -Ni res. Prenosljiva vsebina iz leta 1997.
-Pa res. -Brezplačna igra, 2000.
-Oklep za konja iz 2006. -O bog.
Vrednostne skrinje, sezonske karte. Gejmerji sovražijo vse. Vsako novost.
Ampak pozneje jo vzljubijo, pozabijo nanjo
in jezo usmerijo v novo komodifikacijo njihovega užitka.
Zmedena sem.
-So NZŽ dobri ali slabi? -Ja.
To ni odgovor.
Kam greš?
V podzemlje, kjer sem bila varna.
-Pred gejmerji? -Ne, pred vama!
Prihajata z norimi idejami in me mučita s poznavanjem mojih prihodnjih težav.
V kleti je bilo boljše. V temi.
Zakaj v pisarni večkrat najdeva speče ljudi?
-Ga zbudiva? -David!
Kaj…
-Od kod sta prišla? -A? Ves dan sva tukaj.
-V avli sva bila. -Avla je tukaj?
Kje je avla?
-Tam. -In tam.
-V obeh smereh je. -In nobeni.
Oba sovražim. In nobenega.
Pobral se bom.
Dobro, kako pokličeš dvigalo?
Telepatsko.
Pomisliva nanj in pride.
-Res? -Nak, zajebavam te.
Gumb je tukaj.
Tole mi ni všeč.
In kaj praviš na to nadvlado? Poscal sem ti pisarno.
V hlače si se poscal.
Že, ampak v tvoji pisarni.
Zato… O ne. Gor gre? Ne.
Pomisli na "dol", David.
Pisarna, modra.
Modra.
-Ja. To je lepo. -Lepo je.
Zaboga, nehati moram jesti gluten. Uspava me.
Kje smo?
Kakšne pol ure iz Vegasa.
Zakaj smo v drugi zvezni državi?
Da bosta počeli nekaj, česar navadno ne.
STRELSKI KLUB
Strelišče?
-Ne. Orožje sovražim. -Veš, kaj sovražim jaz?
Da se neodvisne ženske v ceneno penino in predraga jajca
cmerijo, kako je svet krut.
A sem to vseeno poskusila.
Dalo mi je svež pogled.
Vrnila vama bom uslugo.
-To je čisto drugače od poznega zajtrka. -Ni.
Vi se družita s svojimi, jaz pa s svojimi.
-Ej, Kenny. -Živjo, srček.
-Streljanje? -Prešanje.
-V redu. -Prešanje?
Bodo sprešali nas? Ali bomo me koga?
Kaj to pomeni?
-Tale kraj je sumljiv, Jo. -Zate. Sumljiv je zate.
Na svetu je sedem milijard ljudi.
Več milijonom se ne bi zdel sumljiv.
-Je to politično prepričanje? -Ne.
Zdravilo za vajine težave.
Toliko se posvečata svojemu sranju,
da ne vidita vseh drugih,
ki se jim fučka za to, kar počneta.
Bolj ko sta napihnjeni, bolj napihujeta svoje težave.
Zato se stalno samo pritožujeta.
Danes bomo to presekale.
To!
Prešanje.
V tank gremo?
To daje napačno sporočilo…
Nehajta razmišljati, kaj o vaju mislijo drugi!
Ian, kretenski kolegi na faksu, kdorkoli.
Vprašati se morata le to,
ali hočeta voziti tank.
Ja.
Dobro. Pojdimo.
-To! -Ne morem verjeti!
Počutim se zelo močno!
Jebeš Berkeley! Jebeš Beowulfa!
To! Nekaj hočem sprešati.
Poppy, Ian ti je odpisal!
Kdo je to? Vrzi ga v avto. Sprešala ga bom.
Ja, sprešaj ga!
To!
Jo, to je veliko boljše od poznega zajtrka.
Ja.
Še enkrat!
Daj še enkrat!
Še enkrat! Daj še enkrat!
Prijateljice.
Prevedla Polona Mertelj