Tack för att ni kom.
Jag kallade till extramöte eftersom jag har lite nyheter.
Jo, vill du filma för eftervärlden?
Här är nyheten.
-Vi har möte! Gå! -Okej.
Det är okej. Han kan stanna.
Du kanske vill höra det här.
-Behövs inte. -Stanna och lyssna!
Okej.
Hursomhelst, Montreal ringde just med en överraskande nyhet.
Du är anmäld för sexuella trakasserier.
Ring din advokat.
-Jag ringer. -Jag behöver ingen.
Bäst för dig. Folk i fängelse som företrädde sig själva
får jämt de längsta straffen. Sexuella trakasserier, alltså.
Jag är inte anmäld för sexuella trakasserier.
-Bra försvar. -Inget försvar, utan sanning.
Jag har aldrig sexuellt trakasserat nån. Så Jo, sluta filma.
Ja, okej.
Jaha, så vad är nyheten?
De vill göra film på Mythic Quest,
och jag ska bli exekutiv producent.
Det var allt.
Är du inte redan exekutiv producent?
För spelet, inte filmen. Det var väl…
-Fira honom! -Inte så där.
David, det var inget extra med det här mötet.
-Jag har inte tid med det. -Jaha.
Vänta. Vart ska du gå?
Jag trodde du hade skrutit färdigt,
och jag måste fortsätta städa för att inte åka i fängelse igen.
Men jag stannar, om du vill prata om lönen…
-Gå, bara. -Okej.
Hur vågar de vara respektlösa?
Du ville dela dina bedrifter,
och de sitter här som ledsna hösäckar?
-Jag kan göra dem ledsna. -Va?
Och lägga dem i säckar.
Nej, Jo. Det där är väl radikalt, även för att vara du.
Vet du vad? Ta en ledig dag.
-Häng med dina vänner. -Vänner…
Faktiskt, vet du vad?
På vägen ner kan du gå in hos GrimPop. Skicka upp Ian.
Han har alltid velat ta MQ till Hollywood,
men det var jag som lyckades först.
Ja, skicka upp honom.
Jag vill se honom tappa sin konstiga fyrkantiga haka när jag berättar.
Det här är Brittlesbees år.
Kom igen, koda. Jobba åt mamma.
Såja. Låt mig inte få skämmas nu,
för då får du inga pommes, inte en enda.
Okej.
Ja!
Slice, slice, baby Slice, slice
Och så resten av låten. Ian, än en gång har jag…
…gjort det omöjliga.
Hallå! Gamla speltestare, ge tusan i mina chips.
Hej! Förlåt, jag tänkte bara ta en snacks för vägen.
Är Dana här?
Nä, jag spottade ut ett programmeringsverktyg
åt henne och Ian för att få vara i fred.
-De tog visst ut det i öknen. -Varför öknen?
Ian gillar en dramatisk bakgrund.
Just nu är de säkert i farten
och typ stoppar upp kristaller i ändan och mediterar.
-Vänta, vadå? -Men vi skiter väl i vad de gör.
Han struntar i att jag har slitit med det här skitsvåra i flera veckor
och slutligen löst det som en mästare.
-Oj, fantastiskt! -Gå nu.
Jag måste finjustera den prediktiva simuleringsmotorn.
Vänta, du har just åstadkommit nåt stort.
Du kan inte bara fortsätta jobba. Vi måste fira.
-Vi? -Ja, jag sa "vi".
Visst. Varför inte?
Skolan kan vänta. Jag vet vad vi borde göra.
Vi borde gå och äta brunch, va?
Man firar bäst med pannkakor.
Du vet, pannkakor.
Gillar du pannkakor? Lönnsirap? Jag vet inte vad du älskar.
-Våfflor? Säg nånting. -Jag gillar visst pannkakor.
Jaha, men du säger det utan inlevelse.
Vet du vad? Glöm det.
Om Ian får åka ut i öknen och klä av sig naken
och röka peyote med en massa krypto-bröder,
så kan jag också få ha roligt.
Vad detaljerat. Ska jag vara orolig? Är Dana okej?
Ian!
-Ian Elizabeth Grimm. -Är det hans mellannamn?
Var är karln i huset?
Jag ska hämta honom åt David, och det är mycket viktigt.
-Ian! -Sluta skrika! Han är inte här.
Han och Dana sitter nog i en bastu nånstans
och piskar sig med torra kvistar.
Är det vad som händer?
Jag sms:ar honom att David letar efter honom.
Okej, bra.
Uppgiften slutförd.
Då är jag alltså klar för idag.
Så, jag tänker gå och hänga
med mina vänner.
Jo, tycker du om pannkakor?
Hej, Carol. Får jag ta ut dina sopor?
-Kör hårt. -Tack.
-Mår du bra? -Mycket att göra.
Ja. Det ser jag.
Du vet, som städare ser jag mycket.
Som tre eller fyra cv som du kastar i papperskorgen varje dag,
och fettfläckarna på din mobilskärm
av att spela Candy Crush så mycket att du måste vara på nivå 198.
Jag ligger på 247.
Alltså, där ser du, gamla Brad hade sett det direkt.
Okej. Jag mår inte bra. Och det är inte mycket att göra.
Alltså, du har det skitjobbigt, eller hur?
Låt mig gissa. Du har samvetskval
för att Montreal gjorde dig till MIA,
-men inte… -MIA?
MIA. Mångfalds- och inklusionsansvarig.
MIA. Jag trodde du var trött på att säga hela titeln.
Ja, det är jag.
Så de gjorde dig till MIA men ger dig inte medel
-att verkligen göra skillnad. -Ja.
Japp. Du måste trolla fram en massa pengar ur tomma luften.
Det är allt jag behöver göra, va?
Gamla Brad gjorde det jämt när jag var CMI.
Okej, berätta vad CMI är…
Chef för modernisering och internethandel. CMI.
-Okej. -Men det var länge sen.
Länge sen.
Så länge sen var det inte.
-Får jag prata med gamla Brad ett tag? -Vänta, vill du prata med CMI?
Ja, jag vill prata med CMI.
Följ med mig.
De gör mycket film i Bulgarien nuförtiden,
men jag hoppas på Island, du vet.
Det var där jag friade till min exfru.
Cirkeln är sluten om jag kommer tillbaka som framgångsrik filmproducent.
Hur som helst,
jag vill att du hör det från mig innan det blir en stor nyhet.
Du vet, det är inget personligt.
Det är bara "abärer".
Jaha! Bara "abärer".
-Den var bra. -Tycker du det?
Du vet, allt är mycket bättre
sen du blev ledare för MQ.
-Du gav mig ditt gamla kontor… -Nåja.
…och tillgång till frisk luft och solljus.
Mina krukväxter och jag är dig evigt tacksamma.
Ja, jag ser att du har många krukväxter och kattsaker.
-Många kattsaker. -Jag hoppas få en katt en dag.
Jag håller tummarna.
-Har du ingen katt? -Inte än.
Får jag be dig om en liten tjänst till?
-Absolut. -Gör det inte.
Ursäkta?
Spelarna avskyr filmversioner av spelen.
-De har inte sett vår. -De behöver inte och lär inte göra det.
De gaddar ihop sig på nätet, förstör dess rykte
och spyr ren ondska över oss.
-Särskilt över mig. -Sue, vår film ska bli annorlunda.
Du vet, vända sig till alla, inte bara spelare.
De lär hata den, okej? Spelet är deras särskilda plats.
Man klampar inte in på nåns särskilda plats
och härjar runt.
De lär bli bindgalna!
Du har rätt.
En viss människotyp tål inte att mista kontrollen.
Visst, och…
Och det kan få honom att gråta.
-Honom? -Ian.
Jag skickade efter honom för ett tag sen,
och han kom inte. Varför?
För han försöker stjäla min stund i rampljuset.
Men jag kan ta tillbaka makten genom att gå in på hans särskilda plats
och säga nyheten rakt i ansiktet.
Ta tillbaka makten, liksom vattenfallet i Island där jag
friade till min fru.
-Exfru. -Ja, det var det jag menade.
Den här gången är det superpersonligt.
Vad gör alla människor här? Har de inga riktiga jobb?
Jo, brunch handlar om mycket mer än mat.
Ja.
-Visst? -Ja.
Det är en trygg plats
där vi får vara oss själva, du vet?
-Det är typ en krets av tillit. -Bra sagt.
Vi pratar, vi skrattar…
…och alla mår mycket bättre.
Ja, Jo. Låtsas som om du har varit på brunchen förut.
-Sa du "brunchen"? -Ja.
Det heter bara brunch.
Nej, jag vet. Jag… Vi säger det annorlunda i Australien.
-Säger ni "brunchen" där? -Ja.
Säger ni inte så här? Konstigt.
Damerna, ert bord är klart.
Bordet är klart, så.
Vad jobbar du med?
Jo, vad gör du? Nej.
-En ärlig fråga, bara. -Ursäkta.
Vad är så hemskt med det?
Ja, Berkeley är toppen. Jag längtar tillbaka.
Jag har fått så många vänner där.
Jösses! Hur mycket beställde du?
Pannkakorna är för hela bordet, tjejer. Ta för er.
Faktiskt, ät inte för mycket, för jag tänkte ta med en del,
för jag får inte lön på ett tag.
Ni vet hur det är.
-Poppy, du betalar, visst? -Hm? Visst. Det är en bjudning.
Hör ni! Skål för mig som regerar på jobbet
och är en tuffing som inte behöver Ians godkännande.
Ja, för tusan!
Och skål för mig som regerar i skolan och får massor av nya vänner.
Hej.
Jo, vad firar du?
En tjej jag gick i skolan med brukade mobba mig.
Hon miste sitt hus i en tornado.
Det där blev fel, eller hur?
Nej. Det var…
Ja.
Vet ni vad? Skål för Jo som regerar på brunchen.
-Bara brunch, faktiskt. -Ja.
Ja, det är uppklarat.
Brittlesbee är här!
Fånigt kontor.
Hallå, Ian!
Poppy?
Jag tar ert godis!
Alltså, skojar ni?
Okej, tänker ni utebli?
Kör med maktspel, bara.
Sorgligt.
Jösses. Det ser ut som T-banan i Tokyo.
Var är knapparna? Var är de?
Öppna hiss?
Aktivera hiss.
Öppna hiss.
Vad i…
Hallå?
Okej, inte för att jag bryr mig, men det är lite irriterande
att Ian inte ens kunde ge tummen upp på mitt sms.
Ja, irriterande.
Du behövde ju inte hans godkännande, sa du.
Det gör jag inte. Men jag…
Var på min sida, okej, Jo?
Kvinnor som stöttar kvinnor är själva poängen med brunchen.
-Bara brunch. -Ja.
Men absolut, du har så rätt om Ian.
-Han kan dra. -Ja.
Han ignorerar dig för att han är hotad av din framgång.
-Ja. -Han försöker stjäla strålglansen,
för han kan inte hantera din styrka.
Absolut.
Han kanske försökte sms:a men blev manglad i en bilolycka.
Det blev fel igen, eller hur?
Nej, det var bra.
-Bara aningen mörkt. -Lite mörkt.
Han har nog inte kraschat.
Vi ljuger bara för varandra, för att må bättre.
Jo, vi ljuger inte, vi stöttar varandra.
Okej.
Ian kanske bara suger.
-Ja, Ian suger. -Ja.
-Och vi här är bäst! -Ja!
Vi är häftiga bitchar som är populära och lyckliga!
Ja! Skål för kraftfulla kvinnor på brunch.
-Brunch! -Du sa rätt!
Jag vill inte tillbaka till skolan.
Alla där hatar mig.
Sms:a tillbaka, din skit!
Och alla är så smarta.
Så sent som i förra veckan fick jag veta att Beowulf var namnet på författaren,
inte namnet på boken.
Alltså, jag trodde att hans namn var "Bayo Wolf".
De tycker nog att jag är helkorkad.
Troligen.
Jo!
Jag var stöttande. Jag höll med dig.
De lägger i alla fall märke till dig.
Alltså, jag har tillbringat varje vaken stund i tio år med Ian, och…
…han ger blanka fan i mig.
Så sorgligt.
Det här är alltså brunch.
Du vill att vi designar ännu en loot-box för er att sälja?
Vi behöver snabba pengar. Så jag behöver mitt vanliga team.
Jag behöver Rick, Mellie. Absolut Kel.
De har slutat. De var överarbetade och underbetalda.
Det är problemet, Phil.
Vi måste fixa hela kulturen på företaget.
Ja. Och därför måste du jobba hela helgen.
Vi ska tjäna pengar på de här puckona till spelare.
Ni verkar tjäna pengar på oss stackare.
Jag förstår att det kan verka så.
Men målet här är att öka budgeten,
så vi kan ta in lite nya ansikten.
Ska ni nyanställa?
Ni betalar ju inte de anställda ni har.
-Det är inte min avdelning. -Inte min heller.
-Jag är så förvirrad. -Okej, förlåt.
Phil, för att förtydliga, jag är MIA och han är CMI.
Formellt sett FCMI, Före detta chef.
Men han hjälper mig i dag. Okej?
CMI. FCMI.
MIA. NMIA, om du vill. Nuvarande chef.
Ska jag få sparken?
-Va… -Sparken?
-Varför tror du det? -Du är chef för personalavdelningen.
Jag är MIA, Phil. Jag sa ju just det.
Vänta, vänta, Carol Han har rätt.
-Ska jag få sparken? -Nej.
-Jo. -Va?
-Okej, kanske inte nu, men snart.
Jag menar, hela modellen är urmodig.
Om vi ska förändra nåt måste vi tänka stort.
-Väldigt stort. -Jösses.
Hallå?
Inga knappar nånstans. Inte ens i golvet.
Hjälp!
Rätt bra.
Nittioen, 92.
Håll kroppen i trim. Håll hjärnan i trim.
Ja, du kommer att dö här inne.
Vi vill bara förbereda dig på
eventuella frågor spelarna kan ha om vårt nya NFT-initiativ.
-Toppen. -Just det.
Loot boxes är passé. NFT är framtiden, Sue.
NFT, va? Jag har en NFT åt er. Nix fan tack.
-Ursäkta? -Nix fan tack!
N, nix. Fan, F. T, tack.
-Sue. -Det är okej.
Bra att hon går in i det med öppna ögon.
-Vad menar du? -Sue här kommer snart att känna
tyngden av hela spelvärlden på sitt huvud.
Ni förstår, det finns inget som spelare hatar mer än NFT.
Det stämmer inte. Minns du DLC 1997?
-Visst ja. -Gratis att spela 2000.
-Hästpansar 2006. -Jösses.
Sen loot boxes, säsongsabonnemang.
Spelare hatar allt. Allt nytt, vill säga.
Sen anpassar de sig till det, lär sig gilla det, glömmer det
och riktar sen sin ilska
mot nästa valfria ändring.
Nu är jag förvirrad.
-Är NFT bra eller dåligt? -Ja.
Det där är inget svar.
Vart ska du gå?
Tillbaka ner i källaren, där jag var i trygghet.
-Från spelarna? -Nej, från er!
Ni kommer in här med era galna idéer
och plågar mig med kunskapen om min framtida smärta.
Jag hade det bättre i källaren. I mörkret.
Varför hittar vi jämt sovande människor på vårt kontor?
-Ska vi väcka honom? -David!
Vad i…
Var kom ni ifrån?
Vi har varit här hela dagen.
-Vi var i loungen. -Finns det en lounge?
Var är loungen?
-Åt det hållet. -Och det.
-Åt båda håll. -Och åt inget.
Jag hatar er båda två. "Och åt inget."
Jag sticker härifrån.
Okej, hur får ni hit hissen?
Med våra hjärnor.
Vi bara tänker på hissen, så kommer den.
-Säkert? -Nej, jag bara skojar.
Här är knappen.
Jag gillar inte det här.
Jo, och vad sägs om det här? Jag kissade i ert kontor.
Du verkar ha kissat på dig.
Nåja, ja, men jag kissade i byxorna i ert kontor.
Så… Åh nej. Går den här uppåt? Nej.
Tänk "neråt", David.
Kontoret, turkost.
Turkost.
-Ja, det är fint. -Det är fint.
Jösses, jag måste sluta äta gluten. Det gör mig så sömnig.
Var är vi?
Cirka 30 minuter från Las Vegas.
Varför är vi i en annan delstat?
För att göra nåt ni aldrig skulle göra i vanliga fall.
SKJUTBANA KLUBBHUS
En skjutbana?
-Nej. Jag hatar skjutvapen. -Vet ni vad jag hatar?
Att höra bortskämda kvinnor gråta i sin billiga champagne
och skitdyra ägg om hur hård världen är.
Men jag prövade nåt annat, och det fick mig upp på banan igen.
Det gav mig nytt perspektiv.
Nu vill jag återgälda tjänsten.
-Det här är helt annorlunda än brunch. -Inte alls.
Ni har er gemenskap och jag har min.
-Hej, Kenny. -Hej, vännen.
-Skjuta eller krossa? -Krossa.
-Okej. -Krossa?
Ska vi bli krossade? Ska vi krossa nån annan?
Vad betyder det?
-Det här stället är skitskumt, Jo. -För dig. Det är skitskumt för dig.
Det finns sju miljarder människor på jorden.
Miljoner av dem skulle inte finna det här stället skumt.
-Är det här nåt knäppt politiskt? -Nej, det är inte politiskt.
Det är lösningen på era verkliga problem.
Ni har ägnat er åt navelskådande så till den grad att
ni inte ser att det finns en värld
som skiter fullständigt i er och vad ni gör.
Ju viktigare man tror sig vara,
desto viktigare verkar ens problem.
Så man klagar och klagar om och om igen.
Men idag ska vi bryta den spiralen.
Ja!
Krossa.
Ska vi sätta oss i stridsvagnen?
Jag tänker att det här sänder fel signaler om…
Sluta tänka! Sluta tänka på vad andra ska tycka om er.
Varken Ian eller dina taskiga klasskamrater eller nån annan.
Den enda fråga ni bör ställa er är:
"Vill… ni… köra… stridsvagnen?"
Ja.
Okej. Då kör vi.
-Ja! -Jag fattar inte att det här händer!
Jag känner mig så kraftfull!
Berkeley och Beowulf kan skita på sig!
Ja! Jag vill krossa nåt!
Poppy, Ian har sms:at tillbaka!
Vilken Ian? Släng den i bilen! Jag tänker krossa den!
Ja, krossa den!
Ja!
Jo, det här är mycket bättre än brunch!
Ja!
En gång till!
En gång till! En gång till!
Vänner.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson