קקי, קקי, קקי... נעל
- קקי-נעל -
מיהו האיש במסכה?
הוא ד-ב-ש,
או "דמות בלי שחקן" בשביל כל הטירונים שביניכם.
יש לו מסיכה מגניבה. הוא לובש רק שחור.
יש לו קישוטים כסופים. הוא נותן שלל.
- פלוס1 חרב אש - רמה 65 -
כן! חרב אש! ובוזז שלל.
- מינוס 1 מגן עור - רמה 62 -
אוי לא, הוא לקח לי את המגן.
כשהוא הופיע לראשונה קקי חשב לעצמו, "אני מת על הטיפוס הזה,"
כי כולם אהבו אותו.
מ"א דחפו אותו בכל הכוח. הוא הופיע בפרסומות.
מיהו האיש במסכה? הזמינו מראש עכשיו.
הוא הודפס על חולצות.
וואו. מיהו האיש במסכה?
אבל הם מעולם לא הסירו את המסכה של האיש במסכה.
גם כשחזרנו וביקשנו וחזרנו וביקשנו.
יום אחד זהותו תתגלה והיא תעיף לכם את הראש.
הוא מגיע...
קצת מאוחר מכפי שציפינו, אבל הוא מגיע.
אני רק מבקש שתירגע קצת ותחכה בסבלנות, טוב?
תפסיק לשאול על האיש במסכה. פשוט תפסיק לשאול עליו.
עכשיו זה לא... לא הזמן.
פשוט תפסיק, טוב? אתה יכול... פשוט תפסיק.
עד שמ"א יספקו תשובות,
מידע מוצק ואמיתי, אנחנו נשב ונחכה.
התעלומה נמשכת.
- תודה שצפית -
קקי... נעל.
והנה זה.
- מי אתה? -
קקי-נעל הוא ילד בן 14. מה אכפת לנו מה הוא חושב?
כן, הוא באמת חתיכת חרא, אבל הוא לא טועה.
הוא בריון וצריך לטפל בו.
ג'ו, בבקשה. -לטפל בו?
איאן, איש לא יערער על שיקול דעתך,
לא קקי, ולא אף אחד אחר.
ג'ו. -פופי, דיוויד, סתמו.
ג'ו, האינסטינקטים שלך מדויקים. אני מת על ההתלהבות שלך.
חבר'ה, אני לא מודאג.
איאן, סי.דבליו, הגיע הזמן להסיר את המסכה של האיש במסכה.
זה יהיה אירוע ענקי.
מסוג האירועים שרואים בפתיחה החגיגית של...
- מ"א גרנד -
הקזינו.
לא. הקזינו הוא תועבה.
כן, הוא זבל. אבל סירבתם לעבוד עליו,
ונאלצתי להזמין מסטודיו בבוקרשט.
סירבנו לעבוד עליו כי הוא מסחטת כסף סרת טעם
שלא קשורה בשום דרך למשחק.
אבל זו הזדמנות טובה לחבר אותם, נכון?
שפרו את המראה שלו, שלבו אותו. התמהיל המושלם של אמנות ומסחר.
בראד, אתה יודע מה? מבחינות רבות, אתה הוא הקזינו.
מחלבת כסף חסרת נשמה בלב יער מכושף.
אנחנו לא צריכים את זה. ואנחנו לא צריכים אותך.
טוב.
זה היה הזוי לגמרי. דיוויד, עוד משהו?
תראו, חבר'ה. אתם יודעים שאני תומך בקריאטיב.
זו החולשה שלי. -לא נכון.
החולשה שלך הוא שאתה זכר בטא אוכל עשב. -בדיוק.
זכר בטא אוכל עשב? מה זה?
אסביר לך אחר כך.
זה טוב?
כן.
טוב, יופי.
אולי יש משהו בדברים של בראד.
עברו כבר שנתיים. אולי הגיע הזמן לחשוף את זהותו של האיש במסכה.
לא, אני לא חושב שהגיע הזמן.
הם לא חושפים אותו כי הם לא יודעים.
הסכמנו על הזהות שלו לפני שנים.
תראו, חבר'ה, זה פשוט לא הרגע הנכון לחשוף אותו.
כשיגיע הרגע, נודיע לכם.
עכשיו אפשר בבקשה לחזור לעבודה?
נראה לך שהם האמינו? -לא יודע.
אבל לעזאזל, עשיתי עניין גדול מהשטות הזאת.
כן.
כדאי שנחליט מהר מיהו האיש במסכה, או שהלך עלינו.
"מסע אגדי"
"סעודת העורב"
חדשות רעות, אחותי.
בראד אמר שאנחנו צריכות לתעד את כל הבאגים בקזינו בהקדם האפשרי.
מה? הוא אמר שלא נתקרב לקזינו כי הוא כל כך מצ'וקמק.
כנראה הם מתכננים איזה אירוע גדול שם.
שיט. נצטרך לעבוד כל הלילה. היו לי תוכניות.
יודעת מה? היה לנו שבוע קשה. אני אחפה עלייך.
לא, את לא צריכה לחפות עליי. -כן. הכול טוב, אחות. אחליף אותך.
תודה, רייץ'.
בכיף. בשביל זה יש חברות, נכון?
- המגן הנועז - נפילת ראד במערות בנרות' -
- פרס נבולה 1973 מטעם סופרי המד"ב והפנטזיה בארה"ב -
- מובחר -
וואו.
אני צריך לבלות יותר במשרד שלך. הוא מוזר לאללה.
כל הספרים שכתבת בחייך שמורים כאן.
"כף התקווה שאבדה." "נפילתו של ראד." "תשוקת שבתאי."
זה הספר שהכי אהבתי כשהייתי ילד. לעולם לא אשכח את האלפית הפתיינית.
גם אני לא.
היא התבססה על מאהבת שהייתה לי במרוקו.
למרבה האירוניה, ההכנסות מהספר
שימשו לתשלום ההוצאות הרפואיות שנגרמו לי מהמפגש.
איכס. -כן.
נתחיל לעבוד, טוב?
כן. -כן.
כן. עכשיו.
מי אתה?
כמובן, כשהוא מסיר את המסכה,
זה צריך להיות מרגש, או שלאיש לא יהיה אכפת.
נכון.
והעובדה שהוא גם בוזז שלל וגם נותן שלל,
יש בזה משהו מעניין.
איאן. -לא עכשיו, ג'ו. אנחנו עובדים.
הבנתי. לידיעתך, הצלחנו.
קקי מבואס. הוא ממש לא סבבה.
חכי רגע. מה? מה הוא אומר?
הנה, תראה.
אתם יודעים שאני דוגל בחשיבה חיובית,
אבל לאחרונה ספגתי שנאה קשה מצד מ"א,
ואני תוהה למה הם שונאים אותי
כשאני משחק במשחק שלהם כל היום וכל הלילה?
אתם יודעים איך אומרים, הדג מסריח מהראש.
אז, איאן, בסך הכול שאלתי מיהו האיש במסכה.
זה שאתה לא יודע את התשובה, זו לא סיבה להיכנס בי.
קקי יהרהר בזה. -קקי מהרהר.
- קקי מהרהר -
להחרים את מ"א?
- להחרים את מ"א? -
לא הייתי שוקל דבר כזה,
אבל הנסיבות השתנו.
מה לעזאזל אמרת לו? -שלחתי לו מם מצחיק.
- עשה לכולם את היום. תתאבד -
כתוב בו, "עשה לכולם את היום..."
אני רואה מה כתוב, ג'ו. תודה.
למה? למה לשלוח דבר כזה לילד בן 14?
זה עובד. עשיתי את זה לבריונית שהתעללה בי בתיכון, שאנון.
היא לא התאבדה, אבל היא ניסתה.
ג'ו, בתרחיש הזה, שאנון לא הייתה הבריונית.
שאנון הייתה הבריונית. -היא הקורבן.
לא, שאנון בריונית. -היא קורבן.
ביקרתי אצלה בכיתה ו'. היא רצתה לשחק בברביות.
אמרתי לה שזה תינוקי,
ולמחרת בביה"ס הפצתי שהיא מפליצה מהפות.
בתרחיש הזה, איך את... טוב, יודעת מה? לא משנה.
ג'ו, את מוכנה להניח לזה? פשוט תניחי לזה.
הרגזתי אותך. אני נורא מצטערת.
אני יכולה לתקן את זה. תן לי עוד הזדמנות.
בסדר. נראה לך שתצליחי למנוע הסלמה?
ג'ו, בואי נרד מהעניין ההתאבדות, טוב?
הוא יחליט בעצמו.
לא... בואי...
בואי לא נזכיר התאבדות, טוב?
אי אפשר להכריח אף אחד לעשות משהו.
כן, אבל... אני יכולים להשתדל לא לדחוף אותו לזה.
אני אעשה מה שאעשה והוא יעשה מה שהוא יעשה.
לא, תעשי מה שאני אומר לך לעשות, טוב?
בסדר.
אם רק אצליח לרתום את הכוח שלה לדבר חיובי, אולי נצליח.
שכח ממנה.
תתרכז בזה ואנחנו נשתיק את קקי... ואת הקקיות שלו.
והקקונים.
בוא נעבוד.
כן.
היי. אולי יש לנו בעיה.
כן. חזרתי והכול נעלם.
הוא עבריין נמלט? אולי הוא בורח מהחוק.
מי שבורח מהחוק לא לוקח את השולחן שלו.
ברור שהוא מנסה להוכיח לנו שאנחנו צריכים אותו.
יום בלי בראד.
לעזאזל. חבל שהוא לא חשב על התוכנית הזאת קודם.
הייתי נהנית זמן רב יותר.
טוב, אני הולכת הביתה.
מה? לא, חכי. את לא יכולה ללכת.
מה נעשה בקשר לזה? -כלום.
הוא ילד בהתקף זעם. תתעלם. זה יעבור.
אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לעצבן את בראד.
מונטיזציה היא מקור הכנסה חשוב מאוד.
אתה צריך להחליט, דיוויד.
אתה תומך במנהלים או באנשי קריאטיב?
קריאטיב.
יופי. אז אתה צריך להירגע. אתה מסוגל?
כן.
אתה נראה מודאג.
לא, אני לא מודאג.
דווקא חשבתי על משהו אחר. לא, אני...
אני רגוע.
מה זה? מה אתה עושה?
סתם. כלום.
אז אתה תהיה... תהיה רגוע?
כן. -יופי.
את מכירה אותי. אני קר כקרח, מותק.
אני רוצה שתלך הביתה.
כן. סבבה. -תנוח קצת.
והכול יסתדר עד מחר בבוקר.
בסדר...
אל תעשה את זה.
סבבה.
הקוביות נעלמות כשהן פוגעות בדופן השולחן. באג חדש.
יפה. -מצ'וקמק.
משקפיים?
כן. אני מרכיבה אותם רק בלילה. אני יודעת שהם חנוניים.
דווקא יפים בעיניי. אף פעם לא ראיתי אותך מרכיבה אותם.
כן, העיניים שלי מתעייפות מבהייה במסך כל היום.
ואז אני הולכת בבית וממשיכה לשחק במ"א.
מה? את משחק מ"א אחרי העבודה?
בטח.
אני והאווטאר שלי, טוקסוויג? קורעים את המשחק בין השעה 20:00 לחצות.
בחייך, אחותי. זה כל כך מתוק. לא מאמינה שאת ממשיכה לשחק.
כבר כמעט חצות. לא היית צריכה להיות איפשהו?
כן... לא. הכול טוב.
באמת? -את רעבה?
אני יודעת איפה פופי מחביאה קסאטות שהיא שומרת לרגעי לחץ.
כן.
אבל מה אם יתפסו אותנו?
נראה לי שרק אנחנו כאן.
- המבורגר צמחוני -
ממש טעים, נכון? -כן.
לחיים. -לחיים.
בום סנאפ פאפ, ב-בום סאנפ פאפ.
סנאפ בום סאפ פאפ, ב-בום סנאפ פאפ.
בום סנאפ פאפ, ב-בום סאנפ פאפ.
סנאפ בום סנאפ פאפ, ב-בום סנאפ פאפ.
יש!
- סירוס אצל ג'ו -
- לשלם לבודקות -
יש בעיה קטנה.
מה הולך כאן?
התקף הזעם של בראד החמיר קמעה.
- חינם -
הוא סגר את החנות והפך את הכול לחינם?
כן, סו התקשרה אליי הבוקר.
אנשים יורדים מהפסים, מתנפלים על כל תיבות השלל ונשקי העל.
זה פתוח לכולם, במלוא מובן המילה.
זה רע.
ברגע זה אלפי שחקנים ברמות הכי גבוהות
נוברים בתוכן החדש של "סעודת העורב"
כמו בממחטות נייר רטובות.
זה עוד יותר נורא. -בלי פאניקה. הכול בסדר.
לא, זה לא בסדר.
זו דוקרן מלובן שננעץ לי בתחת.
אסור לנו להיכנע לבראד.
הוא סובל יותר מאיתנו.
הוא אוהב כסף יותר מכל דבר אחר. בראד ייכנע.
לקח לנו שנתיים לפתח את "סעודת העורב," והם מפרקים את המשחק.
את יכולה רק להחזיר את המחירים?
רק לבראד יש גישה לתחום הכספים.
אני יודעת. יודע מה? נראה לי שאתה צריך פשוט לשבת.
פשוט תשב. תפסיק להשמיע את הקול הזה.
רק תנשום. תנשום בשבילי. נשימות רגועות. לשאוף ולנשוף.
לנשוף.
ואולי תמצוץ סוכריית מנטה.
תנשום הצדה כי הריח מהפה שלך לא משהו.
זה מה שאני הולכת לעשות.
הצוות שלי יעמיד כמה מחסומי דרכים.
נעלה את רמת הקושי של הקרבות, נרחיב את הפשיטות,
נחליש את כלי הנשק החזקים.
רק תשמור על קור רוח. אתה מסוגל? אתה יכול להירגע?
תעשה סימן לא מילולי שאתה רגוע.
היי, כל הכבוד. קטן עליך.
נלך לחדר של כותבי הקוד.
יופי, אתה ממש משתפר. רק תישאר רגוע.
אין צורך בצעדים כ"כ גדולים.
הודעה.
מישל?
זה שמי.
איפה כולם?
בראד שלח אותם הביתה.
הוא אמר שבלעדיו אין לך כסף
לשלם לצוות מתכנתים שלם, אז הם עזבו.
זה לא ילך. אני לא יכולה לקודד כל כך הרבה מחסומי דרכים בעצמי.
הגענו לשלב שמותר לי להתחרפן?
אל תתחרפן. -אז מה נעשה?
עכשיו אתם בטח קולטים שאתם צריכים את בראד.
סתמי, מישל. -סתמי, מישל.
הוא שילם לי אלף דולר כדי שאומר את זה.
קקי, קקי, קקי... ידיעה בלעדית.
- ידיעה בלעדית של קקי-נעל -
כיוון שהם מסרבים לחשוף את האיש במסכה,
החלטתי להסיר את המסכה מעל פניו של איאן גרים.
אם כן, מיהו איאן גרים?
לפי עמוד הלינקדין שלו, הוא "בונה עולמות."
מה שזה לא אומר. ותראו את תמונת הפרופיל הצמאה שלו.
- צמא לתשומת לב -
צמא לתשומת לב.
לפחות ברור לנו שהוא נואש.
ועובדה שידועה למעטים בלבד, הוא גם מחריב אבות.
- מחריב אבות -
נכון. שמעתם את זה בפעם הראשון בקקי-סקופ.
איאן גרים תבע את אבא שלו. "יש לך הוכחה, קקי?" בטח, קקית.
- איאן גרים הבן נגד איאן גרים האב -
מר גרים, האם אמרת לאביך
שתיקח ממנו את כל כספו עד הסנט האחרון?
לא יודע. האם **** את אימא שלך?
אתה מוכן בבקשה לענות על השאלה ולא להיות גועלי?
זה מה שאמרתי לאימא שלך.
טוב. זה נהיה מתיש.
אולי נצא לחמש דקות הפסקה?
זה מה שאימא שלך אמרה.
איזה דפוק.
פטמות. -תודה שצפיתם.
איך הוא ידע על התביעה?
אני הדלפתי לו.
למה? למה שתעשי דבר כזה?
כי תבעת את אבא שלך. זה מגניב לאללה.
אם ככה אתה מתייחס לאבא שלך,
תאר לעצמך מה תעשה לזבל קטן כמו קקי.
ג'ו, הגשתי תביעה נגד אבי כי הוא ניסה לקחת ממני את החברה שלי.
אז הוא המגניב. -לא, הוא לא מגניב.
הוא לא מגניב. אני לא מגניב.
אין שום דבר מגניב במצב.
זה סיפור עצוב על אבא ובן. זה מסובך.
אוי לא. אכזבתי אותך.
אני הולכת לקרוא את המם שלי ולהתאבד.
אלוהים אדירים. ג'ו.
אפשר להפסיק לדבר על התאבדות?
אפשר פשוט... אפשר פשוט לעצור לרגע?
אולי תלכי לשרת את דיוויד?
זו תהיה הדרך הכי טובה לשרת אותי. שרתי את דיוויד.
לתת לו רעל? -לא רעל.
לא רעל.
כל דבר שהוא ירצה. קפה, תה. לא קטלני.
הבנתי. רק שיהיה חולה ולא יוכל להפריע לך.
כן. ג'ו, אני...
אני חושב שניאלץ לפטר אותה.
לא, איאן,
ייתכן שהעוזרת המשוגעת פתרה את כל העניין.
כן?
היא מבינה שהקשר בין הורה וילד
הוא המניע להשקעה הרגשית.
היא גם רוצה לרצוח את דיוויד.
איאן, ייתכן שזה הגרעין הרגשי שחיפשנו.
האיש במסכה הוא סיפור של אב ובנו.
מעניין. תמשיך.
האב הוא רשע שמייצג את החושך.
אבל יש לו בן. דמות חדשה.
והבן הוא האור.
הם נידונו להילחם ביניהם.
אבל לפני שישחט אותו,
הבן מחזיר את האב מהחושך אל האור.
ובשעה שהוא שוכב מתבוסס בדמו, המסכה מוסרת.
האיש במסכה הוא...
אביו של הגיבור החדש.
זה...
"מלחמת הכוכבים."
"מלחמת הכוכבים"? -כן. הסרט?
משנות השבעים. אחד הגדולים בכל הזמנים?
יש להודות ששנות השבעים היו קצת מטושטשות, אבל זה נשמע מוכר.
ברור. עשו איזה עשרים כאלה. עדיין עושים.
באמת? למה? -אף אחד לא יודע.
כך או כך, הסיפור כבר סופר, לא נוכל לחזר עליו.
למה לא? זו התמה החוזרת של מסע הגיבור.
חוזרים עליה כבר אלפי שנים.
האודיסאה. המלך ארתור. כל ספרי טולקין. כל הקלאסיקות.
נכון. זה "הגיבור בעל אלף הפנים."
כן.
האיש במסכה הוא רשע. אהבתי.
בסדר. אבל עדיין חסר משהו, לא?
חסר משהו ייחודי שמאחד את הסיפור.
צריך כוכב מוות.
כוכב מוות.
מה זה?
טוב. בוא נלך לסרט קודם.
יודע מה? בוא נצפה בסרט ואז נוכל...
"כוכב המוות"? -כן, בואי למשרד.
מי יאמין לזה?
אולי תפסיק לרוץ?
הוא לא עונה. לעזאזל איתך, בראד.
תיכנסי למכונית. נוסעים לבית שלו.
דיוויד? -כן?
מה נסגר? -שכחת לשלם את דוחות החניה?
לא. שילמתי את...
אוי, אלוהים.
קניתי את המכונית מכספי הבונוס שקיבלנו מנימפת היער הסקסית של בראד.
איך לעזאזל הוא ידע את זה?
אולי מלוחית הזיהוי?
"אבא נימפה"? באמת? אתה אבא נימפה?
הייתי... לא משנה. בואי ניסע במכונית שלך.
אין לי מכונית. אזמין מונית.
אין לך מכונית? איך אין לך מכונית?
יש לך 36 מחשבים ניידים ואין מכונית?
בגלל זה את מתקשה למצוא גבר.
אותה יודע מי לא התקשתה למצוא גבר? אשתך לשעבר.
סליחה. זה לא היה במקום. אני מצטערת. זה...
לא, את צודקת. -לא, זה היה...
הלחץ שלך משפיע עליי. אתה חייב להירגע.
אם נגיע לבראד לחוצים ומבוהלים הוא יחשוב שאנחנו שייכים לו.
אנחנו שייכים לו.
שיט. החשבון שלי הושבת.
כי הוא מקושר לכרטיס עסקי.
הוא מקושר לכרטיס העסקי, ילדה טיפשה שכמותך.
אישה. -לנשים יש מכוניות.
כל כך הרבה סטראוטיפים.
טוב. בואי נחזור למשרד. -טוב.
לא אכפת לי אם נצטרך לרוץ לבית שלו, צריך את בראד כאן עכשיו.
דיוויד, תירגע. נראה לי שרמת הסוכר שלך קצת נמוכה.
אנחנו רק צריכים חטיף קטן,
ואז נוכל לדון בזה בהיגיון.
איפה לעזאזל הקסאטות שלי?
פופי. -לעזאזל, בראד.
קניתי אותן בכסף שלי. -פופי.
כשאמצא את הבן-זונה, אני אחסל אותו.
הוא שם.
בראד. בראד? אנחנו צריכים אותך.
תקשיב, חבוב, הקסאטות שלי הן לא...
פופי.
מצטערת שקראתי לך עלוקה תאגידית מלקקת עכוזים.
חשבתי שזה מחלבת כסף חסרת נשמה. -גם זה.
בראד, בבקשה, אתה יכול להפעיל מחדש את המחירים?
כן, הפעלתי כבר. -באמת? נכנעת?
לא. איאן הסכים לחשוף את האיש במסכה בקזינו,
קיבלתי כל מה שרציתי.
כן. סי.דבליו ואני מצאנו דרך לאחד הכול.
האיש במסכה הוא רשע שגר בקזינו.
כן, וזה הגיוני
כי האיש במסכה היה קזינו מהלך ממילא.
נותן שלל, בוזז שלל.
תראו את זה.
"היכל המשחקים והמזל של האיש במסכה."
ניצור גם דמות חדשה, האביר הלבן,
שנידון להילחם באיש במסכה
ובסופו של דבר להסיר מעליו את המסכה... בקזינו.
הסיפור מכניס את השחקנים והקזינו מרושש אותם.
חבר'ה, זה התמהיל המושלם של אמנות ומסחר.
אבל איאן, אתה לא שונא את בראד?
שונא אותו? אה, כן, אני שונא אותו.
כן, אין לי שום רגש כלפיו. -הוא סוציופת.
אבל בזכות הכסף שהוא מכניס המשחק קיים ופועל.
אתם מבינים את זה, נכון?
כן. -אלא מה.
כן, כמובן. -מובן מאליו.
כן. -אנחנו סבבה. כן.
שיהיה ברור, דיוויד, אתה לא סבבה. -לא.
טוב... היא אמרה שכן.
שיקרתי לו.
טוב, יופי.
אתם בטח יכולים לשפר את הקזינו. יש המון באגים.
הבוחנות מצאו הרבה. יהיה לכם כיף עם זה.
זה הקטע שלה, לא שלי. אגב, מי זה?
האיש במסכה. מי הוא?
אה, כן. האיש במסכה הוא האבא של האביר הלבן.
כמו "מלחמת הכוכבים."
זה קצת דומה ל"מלחמת הכוכבים," כן. קיוויתי שלא תשימו לב.
הייתה עבודה מטורפת, מה?
- ניסיון -
תיעדנו איזה מאה באגים אתמול.
שברנו את השיא האישי שלנו.
חיות את החלום. -כן.
טוב...
בחזרה למציאות.
כן.
אגש להודיע להם שסיימנו.
יופי. -יופי.
כן.
טוב. נתראה מחר.
בסדר. היי שלום, ילדה חלום.
תרגום כתוביות: גלית אקסלרד