Oho.
Išeiti iš "Fantastinio žygio."
Net sunku ištarti.
Galima sakyti, aš čia užaugau.
Smagu girdėti, Pope.
Bet man reikia tiksliai žinoti, kada pradėsi pas mus dirbti.
Kada galvoji jiems pranešti?
Taip. Šiandien. Dabar pat.
Laukiu tinkamo momento.
Na, jis toks nepastovus.
Tų narcizų nuotaika taip dažnai kinta.
Jie galvoja tai vienaip, tai kitaip, tai antraip.
Niekada nežinai, ko tikėtis.
Galiu nudžiuginti, kad daugiau tau neteks su tuo susidurti.
Mes - patikimi ir pastovūs.
Puiku. Nes ši drama man jau nusibodo.
Ajanai, noriu su tavim pasikalbėti. Kur tu?
Čia.
Nepastebėjau tavęs.
Atsiprašau, ką visa tai reiškia?
Nieko.
Tiesiog išgyvenu krizę
tavo pačios akyse.
Liaukis.
Ką gi. Pasiruošusi scenai, Pasiūtusi_D?
Bredai, tu nieko prieš, jei šiandien anksčiau išeisiu?
Žinau, tau nepatinka, kai kalbu apie savo asmeninį gyvenimą, bet...
Tu teisi. Man tikrai nepatinka, kai kalbi apie savo asmeninį gyvenimą.
Noriu, kad pradėtum reklamuoti mano naują produktą.
Jis vadinasi "Laiko kardas." Sėskis.
Noriu įtraukti į žaidimą naują ginklą, kuris žaidėjams tikrai patiks.
Jis kainuos 250 tūkst. dolerių.
Gal juokauji? Niekas jo nepirks.
Gal ir nepirks.
Bet tai taps jų siekiamybe.
Apie kurią jie ims galvoti kasryt, vos tik pramerkę akis.
Sveikučiai! Kuo užsiimate?
Labukas, Deina.
Ką tu, Bredli?
Kovą primenantys marškinėliai. Pardaviau jų visą krūvą.
Bandau įsijausti į vidutinybę.
KAS YRA KAUKĖTAS ŽMOGUS?
Matai, visiems patiko, kad Kaukėtas Žmogus - Kakučių Mindytojas.
O aš galvojau, kad istorija įdomi tiek,
kiek gatvėje šikantis valkata.
Labai netikėta.
Deja, visuomenė tarė savo žodį.
Todėl eisiu pasroviui
ir būsiu nublokštas ant vidutinybės potvynio bangos.
Ką aš išmanau?
Bulvyčių?
Regis, jį kažkas slegia.
Plati šypsena ir pradedam.
O Dieve!
Pasiūtusi_D.
Džiaugiuosi, kad vėl susitikome tiesioginėje transliacijoje.
Šiandien išbandysiu naują žaidimą,
kurį man į paštą atsiuntė vienas iš rėmėjų.
Kažkas negerai. Ji atrodo labai nuliūdusi.
Taigi.
Gerai. Pradedam.
Gal baigtum spręsti apie žmogų pagal jo veido išraiškas?
Tai būdinga psichopatams.
Aš nesu psichopatė, Lu.
Tikriausiai ne. Paprastai psichopatai būna malonūs.
Tiesiog jaučiu, kai jai kažkas negerai, aišku?
Puikūs ir purūs blynai.
Traškūs vafliai.
Reikia kažką daryti.
Ką sugalvojai? Išviliosi ją į mišką?
Aš nesu psichopatė, Lu! Aišku?
Aš ją išviliosiu...
Kur nors nusivesiu ir pralinksminsiu.
Reičele, prašau. Tik nenužudyk jos.
Kodėl turėčiau tavęs klausytis?
Nes kažką man jauti.
Bet aš tau aiškiai pasakiau. Tu - ne mano skonio.
Štai. Laisvi kaip vėjas.
Laisvi kaip vėjas. Laisvi... Pritildysiu, jei tu nieko prieš!
Gerai.
Laisvi kaip vėjas.
Tai kur važiuojam?
Negaliu sakyti, Pope. Tiesiog pasitikėk manim.
Žinok tik tai, kad man labai svarbu, jog būtum šalia.
Turiu padaryti tai, ką seniai reikėjo padaryti.
Suprantu.
Taip, geriau vėliau, negu niekada.
Kiek metų mes kartu dirbame?
Aštuonerius?
Nežinau. Aš neseku kalendorių.
Taip, suprantu.
Tiesiog noriu pasakyti, kad gyvenimas - smagus dalykas.
-Ne. -Gerai.
Leisk man užbaigti mintį.
Sunku patikėti, kad taip ilgai pažįstame vienas kitą.
Dabar aš - visiškai kitokia,
palyginti su 19 metų studente, kurią susiradai Technologijų institute.
Ir... Ir kartais, Ajanai...
Žinojai, kad mano tikrasis vardas yra "Yjanas"?
Ką?
Mano tėvas vardu Yjanas.
Ir jis... Jis nėra geras žmogus.
Štai, jis nudegino ranką cigarete už tai, kad laiku neišjungiau "Nintendo."
Baisu. Košmaras.
Teko patirti ką nors panašaus?
Ne.
Nelabai malonu.
Vieną dieną tiesiog nusprendžiau, kad nebenoriu jo vardo.
Ėmiau vadinti save "Ajanu."
Ir viskas.
Niekam nesu to sakęs.
Kodėl nusprendei pasakyti man?
Nežinau.
Klausyk, Pope, žinau, kad nedažnai sakau,
kaip vertinu tave ir viską, ką tu darai,
bet aš pasitaisysiu.
Tikrai pasitaisysiu, pažadu. Viskas bus kitaip.
Kodėl, žmogau? Kodėl tai sakai būtent dabar? Kodėl?
O kodėl ne?
Ką gi, viskas ne taip, kaip planavau.
Štai ir mūsų šios dienos didvyris.
Sveikinu, bičiuli.
Ką tik su tavo "Laiko kardu" uždirbome ketvirtį milijono dolerių.
Teisingai pasakiau? Taip.
Negali būti. Ką tik paleidau jo reklamą.
250 tūkstančių. Nuostabu.
Turėtum džiaugtis.
Taip, turėčiau. Ir džiaugiuosi.
Nors ne. Bijau, kad neapsivemčiau.
Dieve mano, kažkam pardaviau burbulą už namo kainą?
Man reikia prisėsti.
Tau... Tau viskas gerai, bičiuli?
Ne. Tie princai iš Saudo Arabijos ir mulkiai iš Silicio slėnio
pasiruošę supirkti bet kokį šūdą, kurį pasiūlysiu.
O tai reiškia, kad mano darbas - niekam nereikalingas.
Kaip man toliau gyventi?
Aš taip jaučiuosi nuo tada, kai Ajanas pasirinko Popę savo padėjėja.
Popė nėra Ajano padėjėja. Kaip, beje, ir tu.
Nebūtina pilti druskos ant žaizdos, Deividai.
Gerai. Klausykit.
Mano, vykdančiojo prodiuserio, pareiga - kelti savo darbuotojų nuotaiką.
Tik nesijaudinkit. Esu pasiekęs puikių rezultatų.
Nepasisekė tik su Tedžiu Vilarealiu iš skaitmenizacijos skyriaus,
kuris būtinai norėjo šokti į tą akmenų skaldyklą.
Ką gi, pradėsime.
Netrukus pasijusite geriau.
Kaip jaučiatės? Turite klausimų?
-Klausau. -Kas nutiko Tedžiui?
Būtent tai, ką tu pagalvojai.
-Klausau. -Ar jie rado ir iškėlė jo kūną?
Rado ir iškėlė pakankamai kūno. Gana klausimų apie Tedį.
Ar turite kitų klausimų apie tai, ką dabar darysime?
Gerai. Tęsiame.
Liuks! Užkandinė. Aš praalkau.
Pope, pasėdėk mašinoje.
Privalau padaryti tai vienas.
Bet pats prašei, kad važiuočiau su tavim.
Taip. Ir tu man labai padedi.
Gerai. Suprantu, eik.
Gerai.
Gal galėčiau nubėgti iki tuliko?
Ne.
Kaip pasakysi.
Sėkmės tvarkant reikalus.
Ačiū tau,
partnere.
Nėra už ką... partneri.
Labas, Denai Viljamsai. Skambina Popė.
Vėl.
Klausyk, pasikeitė situacija.
Mudu su Ajanu viską išsiaiškinome,
ir dabar viskas bus kitaip.
Atsiprašau, jei atvirai,
manau, man taip bus geriausia.
Taigi, dar kartą atsiprašau.
Viso.
Labas, Brendanai.
Labas, tėti.
Ilgainiui imi jausti, kad bet koks darbas netenka prasmės.
Todėl sugalvojau sistemą,
kaip suskaidyti darbo dieną į atskiras konkrečias užduotis,
už kurių įvykdymą gauni atlygį.
Aš atsilyginu sau
kokiu nors mažmožiu, kuris suteikia man džiaugsmo.
Sausainiu?
Kai baigiu vykdyti visas tos dienos užduotis,
įteikiu sau šį skanėstą.
Dievinu šokoladą.
Apdovanoji save sausainiu už atliktą darbą?
Apgailėtina.
Ne. Atsilyginu sau gabalėliu sausainio už gabalėlį atlikto darbo.
Ką dabar pasakysi?
Dabar pradedu suprasti, kodėl Tedis šoko žemyn galva į akmenų skaldyklą.
Ne! Tu ne taip...
Sausainiu negaliu išgydyti depresijos.
Pasakysiu dar daugiau - jį buvo apsėdęs mirties troškimas.
Niekas negalėjo sustabdyti Tedžio nuo šuolio su dviračiu į tą skaldyklą.
Jam viskas buvo blogai.
Dabar reikia susitarti dėl atlygio, kurio sieksite savo darbu.
Taigi, Bredai, kas tau teikia nors trupučiuką džiaugsmo?
-Filmai apie plėšrūnus ir jų grobį. -Kokie filmai? Nesu tokių matęs.
Na, pavyzdžiui, kaip orka ėda ruonį,
arba kaip gepardas pasiveja gazelę ir perplėšia jai gerklę.
Ir panašiai.
Matei tą, kaip aligatorius įkanda pitonui,
tada pitonas apsivynioja aplink aligatorių ir galiausiai abu nudvesia?
-Tas buvo geras. -Gerai, taip.
Apsistosime ties sausainiu, bičiuliai.
Taip bus paprasčiau.
Dabar reikia susigalvoti įvykdomą užduotį.
Taigi, Bredai, kokia galėtų būti kita tavo užduotis?
Nežinau. Gal galėtume už milijoną baksų parduoti
koliziejaus prekės ženklo teises?
Puiki mintis. Šaunuolis!
"Koliziejaus prekės ženklo teisės." Labai gerai.
Ei, žinote, ką? Viena užduotis - jau įvykdyta.
Bredas gauna sausainį.
Štai taip.
Dar per pusę.
Tik pažiūrėk. Kiek daug šokolado tame gabalėlyje.
Bus skanu.
Gerai, dabar tu, Džo. Ką tu šiandien nori nuveikti?
Tą patį, ką noriu daryti kasdien: padėti žmonėms siekti savo tikslų.
Puiku ir, kaip bebūtų keista, nė kiek nekeista.
Turi tai atilikti šiandien. Tai - tavo darbas.
Tai kad čia nėra Ajano.
Bet čia esu aš - tavo viršininkas, tikiuosi, nepamiršai?
Padėk man. Supranti?
-Tikriausiai. -"Tikriausiai"? Tik pamanykit.
Mes darome pažangą. Nuostabu.
Gerai, taigi, mano šiandienos darbas - padėti jums, bičiuliai.
Taip sakant, padėdamas jums, padėsiu sau geriau padėti tau.
Labai painu. Verčiau patylėsiu ir užsirašinėsiu.
Žiūrėk.
Ei, Džo, tu man padedi.
Užsidirbai sausainį. Žiūrėk.
Ir dar per pusę. Štai, imk.
Ką gi, bičiuliai.
Į sveikatą.
Tu - jo naujoji?
Atsiprašau, ką?
-Atvažiavai čia su Ajanu, taip? -A, taip.
Mačiau, kaip čia sustojote. Aš - Šenon.
Labas. Aš - Brendano mama.
-Labas, Šenon. -Labas.
Atsiprašau, o kas tas Brendanas?
Dieve mano. Juokinga. Kakučių Mindytojas.
Aišku. Brendanas yra Kakučių Mindytojas.
Kodėl Ajanas atvažiavo susitikti su Kakučių Mindytoju?
Dieve mano. Jis tau nieko nesakė?
Jam tai būdinga. O. Žinoma, kad nesakė.
O ką čia sakyti? Jis tėra jo sūnus.
Atsiprašau.
Kakučių Mindytojas - Ajano sūnus?
Dieve, jis tave laiko absoliučioje nežinioje ar ne?
Kai gyvenome kartu, jis ir su manim taip elgėsi.
O, ne. Mes... Mes negyvename kartu.
Mes - tik bendradarbiai.
Lygiateisiai bendradarbiai. Galima sakyti, partneriai.
Galiu tau duoti vieną patarimą, kol jis ir tavęs dar neapvaisino?
Jis manęs neapvaisins. Mes nesiruošiame... Mes niekada...
Ak, nieko nesakyk. Jis moka rodyti dėmesį,
priversti galvoti, kad esi jam svarbiausia pasaulyje,
kad visą gyvenimą būsite kartu.
Jūs - partneriai.
O tada, kai imi tuo šventai tikėti,
jis nukreipia dėmesį į ką nors kitą.
Dažniausiai - į save.
Ir jei tik nori jį palikti ir imi ieškoti ko nors geriau,
jis tą pačią akimirką tai pajaučia.
Ir vėl nukreipia savo dėmesį į tave.
Tačiau tai - tik apgavystė.
Jis nori, jam tiesiog reikia,
kad kažkas jį suprastų ir paguostų.
Supranti?
Kas jį visuomet palaikytų.
Gyventų dėl jo, pamindamas savo poreikius,
ir tiesiog lauktų jo sugrįžtant.
Aš teisi?
Ką, gi, Šenon.
Na, matau, tu... Tu - tikras lobis.
Bet man reikia...
Sėdėti mašinoje.
Ir laukti.
Šiknius.
Prašau.
-Ačiū. -Dėkui.
Na,
kaip sekas?
Ko čia mane pasikvietei?
Nebeturi pieninių dantų?
Duosiu tau pinigėlį.
Man jau 14 metų, tėti.
Taip. Teisingai, aš...
Truputį pavėlavau.
Nepyk, esu sutrikęs.
Keturiolika. Keturiolika, taip. Kaip reikalai su seksu?
-Ką tu čia paistai, tėti? -Turbūt pasakiau ne į temą.
Neturiu jokių reikalų su seksu, bliamba. Gal tu...
Nepyk. Tiesiog... Neturiu patirties, kaip elgtis su vaikais.
-Gal būtum nors šiek tiek pakantesnis? -Na, gerai, taip.
Susitikimo pradžioje aptarkime tavo norus.
Gerai, klausyk.
Brendanai, žinau, tau sunku suprasti,
bet mes su tavo mama išsiskyrėme abipusiu susitarimu.
Staiga po daugelio metų pasirodai kaip perkūnas iš giedro dangaus,
imi transliuoti FŽ ir šoki į populiarumo viršūnes.
Aš nežinojau, ką man daryti.
Tiesiog ieškojau būdo, kaip su tavim pasikalbėti.
Gana netikėtas būdas susisiekti, tau taip neatrodo?
Nepyk. Žinai, neturiu patirties,
kaip elgtis su tėčiu, kurio nemačiau dešimt metų,
todėl atleisk, kad pasielgiau taip, kaip pasielgiau, sumautas šikniau!
Aš nežinojau, kad tu esi Kaukėtas Žmogus. Jei būčiau žinojęs, nebūčiau to daręs.
Aha. O kas sakė pasidaryti sau galą?
-Aš to nesakiau. -Jis sakė.
Aš nesakiau.
Tą sakė Džo. Mano padėjėja. Tiksliau, Deivido padėjėja.
Ji - gryna vaikščiojanti bėda.
Manau, ją reikėtų atleisti.
Nieko sau. Regis, tu - geras viršininkas, tėti.
Klausyk, Brendanai.
Man nelemta būti geru tėvu.
Bet aš visuomet viskuo rūpinausi.
Mokykla, namu. Aš viskuo rūpinausi.
Tiesą sakant, tau be manęs - dar geriau.
Pažvelk į save.
Padarei puikią karjerą,
turi pinigų, puikiai sutari su mama.
Aš nežinau.
Jei atvirai, aš manau, kad aš teisingai pasielgiau.
-Žodį "aš" pasakei devynis kartus. -Aš? Tikrai?
-Dabar jau dešimt. -Oho, o tu gerai skaičiuoji.
Kaip tas, iš filmo "Lietaus žmogus."
Galima sakyti, kad tu - genijus.
Ei, mano vaikas - genijus.
Ei, mano sūnus - genijus.
Oho. Tu, kaip visada, svarbiausias.
Pamaniau, kad pagaliau pajutai kaltę
ir galų gale nutarei atnaujinti santykius.
-Bet ne. Ne. -Taip.
Tu tik norėjai iš manęs išgirsti, kad nieko blogo nepadarei,
kad nesi blogas žmogus ir kad nepasišiukšlinai.
Nes tu, kaip visada, esi svarbiausias.
-Ne. Tu neteisus. Aš... -"Aš."
-Aš tik noriu pasakyti... -"Aš."
-Aš žinau, bet aš... -Dar du.
-Gerai, bet aš... -"Aš."
Argi įmanoma kalbėti nenaudojant asmeninių įvardžių?
Žinai, ką? Aš jau ne mažas vaikas, kad tu su manim taip kalbėtum.
Pala, neišeik. Kur tu?
Daugiau nelįsk man į akis, Ajanai.
-Klausyk, sūnau... -Ne!
Daugiau nenoriu tavęs matyti.
Tavo žiniai, šį pokalbį vertinu nuliu šiknaskylių.
Kakučių Mindytojas išeina iš žaidimo!
Sveikas, Denai Viljamsai.
Čia aš - Popė, jūsų naujoji kūrybos direktorė.
Taip, vėl aš.
Nekreipk dėmesio į ankstesnę žinutę.
Noriu atsisveikint su "Fantastiniu žygiu." Ši drama užkniso mane negyvai.
Šį kartą esu tvirtai apsisprendusi. Noriu dirbti pas jus.
Gerai. Perskambink man. Ačiū. Iki.
Ei, kaip sekėsi? Viskas gerai?
Nenoriu apie tai kalbėti.
Rimtai? Nieko nenori pasakyti žmogui,
kurį čia atsitempei?
Ne. Nenoriu. Važiuojam, gerai?
Ne. Tikrai nesiruošei man pasakyti?
Žinau, kad Kakučių Mindytojas - tavo sūnus. Tavo buvusi žmona man pasakė.
Šenon. Kaip ji atrodė?
-Kaip visiška beprotė! -Kaip visada.
Ko tu mane čia atsitempei?
Kad palaikytum mane.
Žinoma. Aš juk tavo naminis gyvūnėlis,
mane galima palikti įkaitusioje mašinoje, kaip tą šunį!
Kokį šunį?
Ten ką tik buvo šuo,
paminėjau jį kaip tinkamą metaforą!
Klausyk, gal nepradėkim aiškintis, ką, Pope?
Tu teisus. Nepradėkim. Aš išeinu.
Dirbsiu studijos "Šaltasis aljansas" kūrybos direktore.
Ką tu...
Ką pasakysi?
Jei tu to nori, aš tavęs tikrai nestabdysiu.
Ir viskas?
Taip.
Man tas pats. Sėsk į mašiną. Vairuosiu aš.
Šuo! Va, tas šuo! Žiūrėk. Jis - tikras.
Jis - tikras. Ir jį išleido iš mašinos pasisioti!
Žinai, ką, Ajanai? Aš nebesu šuo! Tu esi šuo!
-Kodėl tu taip nekenti šunų? -Aš ne nekenčiu šunų.
Paklausyk manęs labai atidžiai, Ajanai.
Aš nekenčiu tavęs.
Atsiprašau. Pastebėjau vieną dalyką.
Manau, tavo sklastymas - ne toje galvos pusėje.
Jei jis būtų kitoje pusėje, jis pabrėžtų tavo veido bruožus.
Aš tau taip pabrėšiu tavo veido bruožus, kad maža nepasirodys!
Lipk į mašiną!
Gerai.
Taigi, Bredai. Dabar, kai sugalvojai kitą brangų daiktą,
tereikia pasakyti Deinai, kad jį pareklamuotų,
ir tada būsi užsidirbęs dar vieną gabalėlį sausainio.
-Kur Deina? -Išėjo, biče.
Nesvarbu. Gerai.
A... Na, regis, kita mūsų užduotis - surasti Deiną.
Aš ją surasiu.
Jei surasiu Deiną, padėsiu Bredui, o padėdama Bredui, padėsiu tau.
Einu ieškot.
Ji pagavo mano sistemą.
K. V., ką čia darai?
Mėgaujuosi perkamiausiu gėrimu Amerikoje
ir žiūriu, kaip išsidirbinėja kažkoks violetinis klounas.
Rosko. Geras.
Taip. Jį dievina milijonai žmonių.
Vadinasi, jis turėtų būti geras, ar ne?
Jis specialiai taip elgiasi?
Aha, kaip aštuonerių metų berniukas.
Gerai, puiku. Galiu ir tave supažindint su savo sistema.
Nors nežinau, ar beužteks sausainio.
Žinutė nuo Popės.
Dieve švenčiausias.
Kas atsitiko?
Kaukėtas Žmogus - Ajano sūnus.
Jis - jo sūnus!
Atkurta pagrindinė pasakojimo linija.
Kokybiška literatūra susigrąžino savo teisėtą sostą!
-Dievulėliau. -Šūdas!
-Jis mane pričiupo! -Pala! Nudėk jį!
Bandau. Bet jie ir greiti!
TĘSTI?
-O, ne. -Velnias.
Pribaigė mus.
Ačiū, kad išsitempei mane. Man to labai reikėjo.
Ką tu. Nėra už ką.
Žinau, kaip tau patinka taškyti zombių kraują,
todėl pamaniau, kad tai tave pralinksmins.
Ir vėl esame mažoje patalpoje,
žaidžiame žaidimus ir sėdime šalia.
Kaip darbe.
Taip. Na, kaip kažkada darbe.
Taip. Tu, ko gero, teisi.
Man tavęs labai trūksta, Reiče.
Tikrai?
Taip.
Ei!
-Šūdas! -Ką čia darote?
Jėzau, Džo. Ką, po galais, tu čia darai?
Aš dirbu savo darbą. Priešingai nei jūs.
Iš kur sužinojai, kad mes - čia?
Nieko čia sudėtingo.
Paprastas paprastų žmonių gyvenimas. O dabar varykit į darbą.
Tu negali mums įsakinėti.
Aha. Nebūk skundikė, Džo.
Aš - ne skundikė.
Aš esu Deivido Britelsbio padėjėja, bliamba.
O dabar judinkitės!
Pralinksmėk, princese.
Gerai, Pope.
"Gerai, Pope."
Dramatiškas šiknius.
Taip.
-Ei. -Radau jas, Deividai.
Skauda.
Jos žaidė vaizdo žaidimus pasaže, kaip iš pamokų pabėgusios mokyklinukės.
Aha. Pakliuvot.
Šaunuolė, Džo.
Gal jau galime grįžti prie darbo?
Minutėlę. Bredas turi užduotį, kurią reikia įvykdyti.
Tiesa, Bredai?
Deina, už milijoną baksų parduodam koliziejaus prekės ženklo teises.
Sakyk, ką tik nori, per tą transliaciją. Visai nesvarbu.
Koks nors mulkis nusipirks jį ir pavadins "Karaliaus Šūdelioko Šikėnais."
Puiku. Supratai, Deina?
Taip, turbūt.
Šaunu. Gali eiti.
-Ir tu. -Einu.
Bičiuliai. Ateikit arčiau.
Eikš.
Galiu šį tą pasakyti? Labai mumis didžiuojuosi.
Mes visi įvykdėme šiai dienai nusistatytas užduotis.
Džo, tu man labai gerai padėjai.
Bredai, tu atkakliai ir ištvermingai
dirbai toliau savo darbą, nors ir galvoji, kad jis - beprasmis.
O aš padėjau judviem įvykdyti savo užduotis,
kad nė vienas žemyn galva nešoktų į akmenų skaldyklą.
Teisingai? Man tai - labai svarbu.
Be to, mes užsitarnavome paskutinius sausainio gabalėlius.
Tik du gabalėliai.
Žinote, ką? Jie - jums.
-Tikrai? -Taip.
Imkite.
Nagi, valgykit.
Skaniausias dalykas, kokį esu valgiusi gyvenime.
Taip. Paskutinis kąsnis -
visuomet skaniausias.
Bredai.
Sužinojau, kas nupirko tą tavo brangųjį kardą.
Jis - ne princas iš Saudo Arabijos.
Kažkoks diedas, gyvenantis namelyje ant ratų. Keista.
Pala. Namelyje ant ratų? Iš kur jis ištraukė tiek pinigų?
Tikriausiai tai buvo jo viso gyvenimo santaupos.
Geras. Tik dabar supratau.
Svarbu ne tai, kad atimtume milijoną iš milijardieriaus.
Svarbu atimti sausainį iš žmogaus, kuris daugiau nieko neturi.
Tiksliau nepasakysi.
Atimti iš žaidėjų paskutinį dolerį. Ne, paskutinį centą.
Ne, paskutinę cento dalį. Tai - mikrotransakcijos.
Ne, nanotransakcijos. Net pats didžiausias varguolis negali būti saugus.
Štai kodėl tai padariau.
Ačiū, Dy-žmogau.
Aš ne to norėjau tave pamokyti.
Ei. Kodėl išmetei?
Nesiruošiu valgyti to šūdino sausainio.
Tu ką tik ištraukei jį iš šiukšliadėžės.
Taip, bose.
-Ačiū, Džo. -Nėra už ką.
Pražuvėlė. Ir kur buvai?
Atiminėjai kažkieno gyvybes?
Žinai, ką, Lu?
Gali sakyti, ką tik nori.
Šiandien man niekas nesugadins nuotaikos.
O Dieve!
Pasiūtusi_D.
Ką tik pasaže žaidžiau savo mėgstamiausius
mokyklos laikų žaidimus.
Niekada neslėpiau, kad man patinka nauji žaidimai,
bet kartais reikia prisiminti klasiką,
kad iš tiesų suprastume, ką ji mums reiškia.
Grįžkime į "Sutemų vilko" požemius, gerai?
Kam reikia ginklų, kreipkitės.
Laukiu jūsų čate.
RAŠYKITE KOMENTARUS!
"Dar viena apsimetėlė geimerė."
Gerai, į heiterius nekreipsiu dėmesio.
Ate, heiteriai.
HEITERIAI
"Ta kalė dirba FŽ."
Kas čia vyksta?
Kas trolina jos čatą?
Bičiuliai, aš nesu apsimetėlė geimerė.
Vaizdo žaidimus myliu labiau už viską gyvenime.
Jie atkapstė, kad mergička čia dirba. Transliuotojos karjerai - šakės.
Labai grubus ir rasistinis komentaras. Tomis pačiomis lūpomis bučiuoji savo mamą?
Gerai yra tai, kad šiandien niekas negali sugadinti tau nuotaikos.
VIETA REZERVUOTA AJANUI GRIMUI
Eini?
Ne.
Sėdėsi mašinoje, kaip vaikas?
Turbūt.
Žinai, džiaugiuosi, kad dirbsiu studijoje "Šaltasis aljansas",
ten bent jau būsiu išgirsta ir suprasta.
Ir visai nesvarbu, kad jie naudoja algoritmus,
bet manęs nebebers nuo streso
ir nebereikės paniškai bijoti,
kas šitoje šūdinoje vietoje manęs laukia už kito kampo.
Alio. Labas, Denai.
Čia - Popė, kūrybos direktorė.
Kaip sekas? Po kelių savaičių pasimatysim.
Klausyk, Pope, manau, kad nieko nebus.
Aš tikrai gerbiu tavo talentą,
bet, deja, tavo artistinis temperamentas nelabai įsipaišo į mūsų studiją.
Ne. Ne, ką tu. Aš...
Aš ne tokia ir artistė.
Daug kas sako, kad esu mašinali.
Tiesą sakant... Aš - labai šaltakraujė.
Patikėk manim, Denai. Aš...
Aš čia - viena racionaliausių.
Apgailestauju, Pope. Viso gero.
Šūdas.
-Ei, Pope. -Dieve mano.
Aš viską girdėjau. Man labai gaila.
Na, pasimatysime viduje.
Kalbėjau su jo mergše iš Kinijos.
Tai bent. Grynų gryniausias rasizmas, mama.
Nebent ji tikrai būtų iš Kinijos, bet, pažinodamas tave, labai tuo abejoju.
Sakei jam, kad vaikštau į pasimatymus?
Žinoma. Pokalbio su atskirai gyvenančiu tėvu viduryje
paminėjau faktą, kad dulkiniesi su atsitiktiniais diedais.
Dieve, negaliu sulaukti, kol gausiu laikinas vairavimo teises.
Gal norėtum vištienos kepsnelių, mielasis?
Norėčiau.
Ir aš.
Išvertė Laima Banionienė