NETFLIX UVÁDÍ
Záchranáři potvrdili, že v pátrání budou pokračovat ráno.
Uplynulo 24 hodin od doby, co jim dva turisté zavolali o pomoc.
Zaskočila je bouře mezi Buşteni a chatou Caraiman.
Nadměrně komplikovaná trasa…
Nezapomeň je rozbít, ať tu pak máme všude střepy.
Máme velmi málo indícií, kde k té nehodě mohlo dojít.
Je několik možností.
Nejen Jepii Mici ale také Jepii Mari.
Za současných podmínek…
Promiň, že jsem tě nechal samotnou.
Oblast, kde se ztratili, je velmi nebezpečná.
Ano?
Vždycky mě necháváš samotnou.
- Máma je vybíravá. - Vybíravá?
Uvidíme, kolik času s tebou tatínek stráví.
Ještě tomu nerozumíš, ale slibuju,
že vždy budu po tvém boku, miminko.
Vždycky!
A po boku maminky.
Zboří se svět, když to nevezmeš?
Tady. Které je hezčí?
Jo.
Jo co?
- Které se líbí tobě. - A tobě?
Nemůžeš se na chvilku soustředit na tohle?
- Myslím, že je to pěkné. - Když myslíš.
Nelíbí se ti to?
- Cože? - Nelíbí se ti to?
- Já nevím. - Myslím, že je to hezké, ale…
Co ten Laur chce?
Laurenţiu, co se děje?
Hledá mě? Proč?
Tak mi ho dej k telefonu.
Záložní důstojník Jianu, slyším.
Řekněte mi to po telefonu.
Nemůžete mi to říct?
Dobře, tak už jedu.
Děkuji.
Co se stalo?
Doma mě hledá policie.
- Proč? - Nevím, neřekli mi to.
- Zdravím. - Pane.
Tak co je to velké tajemství?
- Mircea Jianu? - Ano.
Máte syna Cosmina?
- Provedl něco? - Víte, kde se nachází?
Ne, poslední dobou jsme spolu nemluvili. Bydlí s mou bývalou ženou. Co se děje?
Pane Jianu…
je možné, že se váš syn ztratil v pohoří Bucegi.
Jak ztratil?
Zmizeli tam dva mladí lidé. Měli jsme o tom informovat rodiny.
- Jak víte, že byl můj syn jedním z nich? - Znáte Danielu Simionovou?
Ne.
Volala na tísňovou linku a řekla,
že se tam ztratila.
Informovali jsme její příbuzné a ti nám řekli, že chodí s Cosminem…
a že tam prý byli spolu.
Laurenţiu, odjíždíme.
Paulo, proč nezvedáš telefon?
Je to mobil, vem si ho s sebou!
No nic, neozval se ti Cosmin?
Kdy naposled?
A od té doby nic?
Paulo, je pohřešovaný.
Má vypnutý telefon.
Poslouchej, ženská! Pohřešuje se!
Cosmin, kdo asi?
Řekla mi to policie.
Jeho holka volala na tísňovou linku a řekla, že se ztratili a…
Zatím nic nevíme.
Jedu tam s Laurenţiuem.
Dobře.
- Není to Cosminovo auto? - Ano.
Zastav.
Šéfe, tudy!
Horské projížďky v terénním autě?
Nechte nás být!
- Kde je základna horské služby? - Nalevo.
Dobrej, máte tu šéfa?
- Jak můžu pomoct? - Jsem otec toho pohřešovaného.
- Kde máte šéfa? - Tamhle. Mluví s reportéry.
Něco nového?
Zdravím, jsem Jianu, otec toho pohřešovaného.
Cristian Nistor, šéf záchranářů.
Náš tým po něm pátrá.
Včera jsme hledali do tmy. Pak se zhoršilo počasí. Dnes to samé.
A?
Zatím žádné stopy.
Doufáme, že si někde našli úkryt.
Nepolevíme, dokud je nenajdeme. Pojďte dovnitř.
Chci pravdu.
Stává se, že po takové době najdete lidi živé?
Každoročně. Pojďte.
Řekli operátorovi, že se ztratili na trase Jepii Mici.
Když vycházeli, bylo jasno.
- Posaďte se. - Ne.
V poledne se počasí změnilo a oni nevěděli, kudy dál.
Prý viděli obrovský balvan, který nešlo obejít.
Zřejmě to bylo Ústí komína, tak jsme tam poslali tým.
Po hodině tam došli, ale po nich ani známka.
Jak je to daleko?
Šest kilometrů.
Zkoušeli jsme se té dívce dovolat,
ale asi má vybitou baterku.
Její jméno jsme nahlásili policii a její rodiče nám dali jméno vašeho syna.
- I jemu jsme volali. - Já taky, ale telefon mu nefunguje.
Přesně tak. Včera jsem ještě poslal tým na trasu Jepii Mari.
Pro případ, že si je ta holka popletla.
- Díky. - Bohužel nic.
- Dnes ráno jsme to rozjeli znovu. - Velmi dobře.
Obě ty trasy jsou v zimě zavřené. Nechápu, co tam vůbec dělali.
Zjistíme to, až je najdeme.
Co tam dělali, sakra?
- Pane… Pardon, jakže se jmenujete? - Cristian.
- Pane Cristiane, jak vám mohu pomoci? - Pomoc?
- Podpořte svou rodinu a buďte trpělivý. - Trpělivý?
Chtěli bychom vám pomoci.
Mám tam své nejlepší lidi, zkušené chlapy záchranáře.
Nepochybně, ale chceme se k vám přidat.
To nepůjde, není to sranda.
- Proto je to v zimě zavřené. - Já vím.
Mohl bych vám sehnat vozy, lidi, vybavení…
Když bude potřeba, obvolám pár lidí.
- Něco vám určitě chybí. - Máme vše, co potřebujeme.
Vyfotils to?
Pane Cristiane.
Mohl byste mi dát horského vůdce, co mě tam dovede? Nemůžu čekat.
Na to zapomeňte.
Nemůžu vás tam nechat jít.
Jdu tam.
Pane Jianu.
Lidi sem nechodí jen tak. Přijdou, když mají potíže.
Většinou kvůli své vlastní tvrdohlavosti.
Prosím, nechte nás dělat naši práci, jinak budeme muset zachraňovat i vás.
Pane Jianu!
- Zavolej je sem. - Ano, šéfe.
Je to hned za kopcem.
Pane Jianu!
Jsme na začátku té trasy.
Ano, máme tu pár bláznů, co se tam snaží jít bez vybavení.
Pane Jianu!
Pane Jianu, počkejte!
Nejste na ten výstup vybavení.
Zvládnem to. Na horách jsme už byli.
- Opatrně, klouže to. - Prosím, počkejte, pane Jianu.
Musím tam, pochopte to.
Nejste na to připravení. Je nutná skialpinistická obuv, ne tohleto.
Je to strmé, je tam vánice, za dvě hodiny bude tma.
Tak nám někoho dejte.
To nemůžu.
Tak my půjdeme.
- Pane Jianu! - Zvládnu to.
Co to má znamenat?
Ta trasa je zavřená, jsem povinen chránit váš život.
Třeba proti vaší vůli.
Nemůžu tady jen sedět!
Co bys udělal na mém místě ty?
Nechte nás pracovat.
Počkejte v hotelu. Rodiče té dívky tam jsou taky.
Prosím vás.
Poslechněte mě.
Promiňte.
Dobrý den.
- Rodiče té pohřešované? - Druhý stůl u okna.
- Jste rodiče té dívky? - Ano.
Mircea Jianu, Cosminův otec.
Doru Simion.
Madam.
Šéfe.
Přijela paní Paula.
- Kde je? - Šla na základnu záchranářů.
Paulo!
Boudo, tady základna.
Slyším, základno.
Něco nového?
Právě sem přišla jedna turistka.
Viděla dva mladé lidi, jak stoupají údolím.
- Šéfe, mám jít? - Právě ses vrátil.
Půjdeme my, řekněte nám, kde to je!
Jaké je počasí?
Vánice přes 100 kilometrů za hodinu.
- Slečno, nechte nás! - Prosím.
Zvládnete sejít ke stožáru tři? Nebo co nejníže to půjde?
- Kdy? Dneska? - Půjdeme my.
Sejděte s Costim co nejníže. Jestli to není bezpečné, počkejte do rána.
Nemůžeme čekat do rána, tohle je nesnesitelné!
- Půjdeme! - Stanciu, slyšíš mě?
S Costim se nabalíme a sejdeme dolů do údolí.
Díky.
- Díky moc. - Je to v Božích rukou.
Máme nové informace.
V údolí byli spatřeni dva mladí lidé.
Záchranný tým je blízko té boudy.
Ta uznání jste dostal za záchranu lidí?
No…
dostal je celý tým pod mým vedením.
Připomínají nám, proč tu práci děláme.
- Tady Buşteni tři, přepínám. - Jsou zpátky!
Tady základna, slyším.
Blížíme se k té boudě. Uvnitř se svítí.
Postupujte opatrně.
Už jsme u ní.
Vcházíme dovnitř.
Jsou tu tři lidé.
Aurel Stoleru,
Diana Stoleruová
a Adi Coleafă.
A Cosmin Jianu a Daniela Simionová?
- Nejsou tu. - Rozumím.
Najdeme je.
- Dobrý den, potřebujeme pokoj. - Máte rezervaci?
Naše děti se ztratily na té hoře. Při tom pátrání nemáme ubytování.
Obávám se, že máme plno.
Můžete se podívat znovu?
Bohužel jsme už od léta úplně plní.
Najděte způsob, prosím. Připlatím. Peníze nejsou problém.
- Zkusili jste penzion? - Ptal jsem se všude. Nikde není místo.
Pane, můžu přespat u Ileany. Simona má dnes noční směnu.
- Ileana bydlí s dětmi. - Ano, ale promluvím s ní.
- Tak jo. Hodně štěstí. - Na shledanou.
- Díky. - Není zač. Máte nějaký doklad?
Tady. Pokoj 101, první patro, vpravo.
- To je v pořádku. - Dám to jim, mají tu dítě.
- Prosím, vezměte si to. - Můžeme se podělit.
- Cosmin Jianu? - Ano, to je můj syn.
Píše se tu, že se neodhlásil.
Přespali tady?
Ano.
Můžu vám dát klíč od jeho pokoje.
Laure, zkus najít klíč od Cosminova auta.
Jak se má Alina?
Taky se bojí, jak by se dalo čekat.
Kdy má termín?
Tak za tři týdny.
Co ten váš dům. Je hezký?
Ještě potřebuje hodně práce.
Je dost velký.
Tři plus jedna…
velký dvůr.
Bude to dost práce.
Ale to je jedno.
Co ty?
Pomáhám Cosminovi s jeho diplomkou.
Minulý týden jsem mu objednala učebnice,
přečte si je, až se vrátí. Taky jsem mu koupila tiskárnu.
S Alinou uděláš ty stejné hlouposti.
- Budeš ji podvádět, ignorovat. - Přestaň.
Budeš pořád pryč.
Když jsi odešel, myslela jsem, že si život s Cosminem budu užívat.
Tys otočil list, založil rodinu.
Co zbyde mně?
Co si bez Cosmina počnu?
Ještě nic nevíme.
Cosmin může být naživu v nějaké boudě.
No tak.
Ty hlídej. A vraťte se, jestli to bude nebezpečné.
Rozumím.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Jdeme s vámi.
Aha, ale kam?
Na tu horu. Hledat je.
Jsme vybavení. Jak jste řekl.
- Co ti muži? - Přátelé a příbuzní, co chtějí pomoct.
Pane Jianu, jeden tým jde dolů a druhý se už chystá na výstup.
- Má být zase vánice. - Budeme se držet za nimi.
Ta trasa není pro začátečníky.
Nesnažte se mě přemluvit. Jdeme a hotovo.
Mariane! Vem helmy a mačky, co máme navíc.
Gelu, Costi.
Půjdete první. Pánové, vy je následujte.
- Lupu, půjdeš poslední. - Teď jsem za chůvu?
- Prosím tě. - Jak je můžeš nechat jít?
- Neměli by tu být. Zpomalí nás. - Udělej, co říkám.
- No tak. - Tak jdeme.
- Moc vám děkuju. - Neděkujte.
Tohle není místo pro vás. Ale copak vy mě poslechnete?
- Zvládneme to. - Odchod!
Lupu, jdeš poslední.
Teď jsou z nás průvodci!
Jen říkám, jak to je.
Volám základnu.
Tady Buşteni čtyři. Základno, slyšíte mě?
Další přestávka? Vstávejte!
Na tohle nemáme čas!
Volám základnu.
Tady základna, přepínám.
Možná dnes někoho zachráníme.
Koho?
Pana Jianu.
Něco se mu stalo?
Ne, ale sotva se plazí.
Zůstaňte za ním.
Fakt se vleče!
Ať okusí, jaké to je.
Rozumím.
Konec přestávky, čeká nás dlouhý výstup!
Jdeme, pane Jianu. Jsme sotva ve čtvrtině.
Snažte se držet krok.
Tak co?
Nic.
Pane Jianu, držte krok!
Šéfe?
Potřebujete pomoc?
Nějak vám to nejde, pane Jianu.
Zvládnu to!
Běžte napřed.
Jsem v pohodě.
Pane Jianu…
zdržujete je.
Půjdu s nimi.
Mariane!
Opatrně!
Vrať se s nimi.
Jste v pohodě, šéfe?
Vaše helmy.
Čtyřko, hlaste se.
Příjem.
Kde jste?
Skoro u stožáru pět.
Těžký terén?
Zdržují nás ti známí pana Jianu.
Nějaké stopy?
Jeníček a Mařenka jsou stále nezvěstní.
Bacha na jazyk.
Nejděte dolů Jepii Mari, jeďte lanovkou.
Teď už nepojede.
Zavolám klukům.
Rozumím.
Je to tam strašné.
Jít dopředu je prakticky nemožné.
Hledali jsme je, volali…
Nechápu, jak se tam dokázali dostat.
Dnes mi volala nejlepší kamarádka Mihaela.
Její matka je jasnovidka.
Ta žena má výjimečný dar.
Řekla mi, že Daniela a Cosmin jsou naživu.
O Daniele mi řekla věci, o kterých nemohla vědět.
Že si koupila modrou bundu,
že vyšla před polednem.
Přesně jak řekli záchranáři.
A že cítí její energii.
Všechny živé bytosti mají kolem sebe aktivní energii.
Řekla, že jsou v pořádku. Požádala jsem ji, aby je našla.
Řekla, že cítí, že jsou za půlkou.
Na místě, kde jsou skály ve tvaru písmena V.
Jsou naživu, vím to.
Neumím to vysvětlit.
- Prostě to cítím. - Já taky.
Nemáme důkaz, že by nebyli.
Určitě si našli úkryt.
Jsem si jistá, že jsou někde schovaní. Jen nás nemůžou kontaktovat.
Bůh je mocný a ochrání…
Dobrý večer.
Alino.
- Co tady děláš? - Musela jsem přijet.
Aha.
- Ale proč? - Jak to myslíš?
Proč jsi tady?
Není tu kde přespat.
Přespím u Mirely v Sinaii.
- Na ty jsem zapomněl. - Taky tam můžeš.
Musím být tady. A ty bys neměla být v téhle zimě venku.
Vím, čím si procházíš, chci tě podpořit.
- Jak podpořit? - Tím, že budu s tebou.
Alino, s Paulou je to delikátní.
Zkus se do toho vžít.
Když tě viděla…
takhle…
To je pravda.
Máš pravdu. Odjedu.
Laur tě odveze zpátky.
Ne, jsem tu se známým.
- Jdu na vzduch. - Paulo…
snad nedojde na nejhorší.
Modlím se, aby byl Cosmin v pořádku.
Děkuji.
Taky se modlím.
Uvidíme.
- Měj se. - Už odjíždím.
Potřebuju vzduch.
Uvidíme se později.
- Madam, prosím vás. - Koho obtěžuju? Řekněte mi to!
Madam, prosím, uklidněte se.
Jsem v klidu! Proč to nemůžu odhrnout?
- Ostatní hosté… - Nikomu to nevadí.
Prosím, uklidněte se. Dohodneme se.
- Paulo, co se děje? - Chtěla jsem jen odhrnout záclonu.
Proč ji nemůžu odhrnout?
A proč bys nemohla?
A je to.
Dobře?
V pořádku?
Bude to v pořádku.
Dobré ráno.
Proč jste ještě tady?
Dva muži právě vycházejí.
Dva? Jen dva?
Otepluje se. Mohla by se strhnout lavina.
I tak vysílám dva. Jestli něco najdou, jsme připraveni jít.
Zaplatím jim. Jen je vyšlete.
O peníze nejde, pane Jianu!
Udělám cokoli, řekněte mi, co potřebujete.
Vyšlete je všechny. Co zmůžou dva?
- Kam je mám vyslat? - Všude!
Trasy Jepii Mari a Mici jsme prošli už třikrát. Nic.
Vím, že je to těžké, ale pochopte, jsou dny, kdy tam ani my nemůžeme jít.
Nemůžu riskovat život všech členů kvůli…
Kvůli?
Vypadá to, že nechceš dělat svou práci.
Každý den vysíláš míň mužů,
ti se vrátí s nepořízenou a vychloubají se reportérům.
- Uklidněte se, prosím. - Ne!
Vyšli tam všechny chlapy a přiveď mi kluka!
Naše děti jsou naživu! Někde se ukryli.
- Jak to víte? - Máme známou, co vycítila jejich energii.
- Pane Jianu… - Nevíme jak, ale cítila ji.
Řekla nám,
že jejich životní funkce, srdce, játra fungují.
- Jsou naživu. Prosím. - Vy mě neposloucháte.
Vaše děti se pohřešují už čtyři dny.
- No a? - V pohoří Bucegi! Na Jepi.
Najdeme je, až roztaje sníh.
- Myslíš na jaře? - Sklapni, Lupu!
Takže budeme sedět a čekat, až je najdeme mrtvé?
S přírodou nelze bojovat, jsme jen lidé.
Bez respektu vás ta hora zabije.
Lidi sem přijedou fotit na víkend,
ale ta hora má své zákony.
A ty jsou dost drsné.
Propasti, útesy, náhlé padající kameny,
můžete uklouznout na ledové plotně…
Nemluv se mnou jak s idiotem!
Vezmi všechny chlapy a přiveďte mi kluka!
- Proč tam nepošlete víc chlapů? - Sníh měkne a je to nebezpečné.
Ale jde jich míň než předtím.
Půjdu tam s Florinem.
Šéfe, my půjdeme, ne?
Hrozí laviny!
Šéfe.
Ukážu ti, kde to je.
To je základna horské služby.
- Může to být tady? - Ano.
Zdravím.
- Pan Cristian? - Ano.
- Prý jste velitel horské služby. - Ano.
Jmenuji se Filip. Pomáhám mu najít syna.
- Potřebujeme pár informací. - Například?
Pátrací oblasti.
- Kdo jste říkal, že jste? - Já?
Jsem přítel. Filip.
Filip kdo?
Prostě Filip.
Co tu chce zpravodajská služba?
Drobných detailů si nevšímejte.
Aby bylo jasno, ti dva tam šli z vlastní vůle.
- Je to jejich vina? - My za to nemůžeme.
Souhlasím, ale oni taky ne!
Uklidníme se.
Nejsme tu, abychom někoho obviňovali.
Pojď to rozjet.
Pojďte dál.
Pane Filipe, udělali jsme, co jsme mohli.
Řekněte majorovi vše, co potřebuje vědět.
Pořád je hledáme.
A teď jsme se k vám přidali i my. Z jakého místa volali naposledy?
Řekli jen, že nemohli obejít nějaký balvan nebo útes.
- To je… - Na mapě, prosím.
Moji muži prošli celým údolím,
ale bezvýsledně. Pak to sešli i dolů.
Ve sněhu našli něčí stopy.
Ty ale nebyly tam, kde byli ti dva.
Bylo to tady dole.
- Mířily nahoru, nebo dolů? - Nahoru.
- Ale nad nimi nic. - Jen stopy po lavině.
Kde?
Mezi stožárem tři a čtyři.
Lavina? Vždyť je tak málo sněhu.
Tam jste nedošel.
Je tam spousta sněhu.
Než se dostane do údolí, může vás to pohřbít deset metrů hluboko.
Uděláme v oblasti triangulaci. Myslím, že se mýlí.
Nemůžu si být jistý. Možná se pletu.
No nekecej.
Pane Cristiane.
Vezmeme si to na starost. Kdyby něco, zavoláme.
Co jste to provedli, mládežníci?
Filipe, proletíme to tu celé.
Třeba opustili údolí a ztratili se někde jinde.
Dobře, ale nejdřív se zaměřme na oblast, kterou označil ten záchranář.
Jak to zvládneme prohledat, proboha?
Jeden přijímač vztyčím na tomhle vrcholku,
další na druhé straně údolí a jeden uprostřed.
- To tam vylezeš? - Ne, z helikoptéry.
Kdy jsi s ním naposledy mluvil?
Bylo to před týdnem nebo dvěma.
Před dvěma týdny.
Zněl, jako by měl potíže?
Ne, byl velmi veselý.
Má za sebou těžký rok.
Opustila jej přítelkyně.
Když jsem ho slyšel…
zase se smál,
zdálo se mi, že se něco změnilo.
Neptal jsem se, myslel jsem, že mi to řekne sám.
Nevěděl jsem o té nové holce. Paula mi nic neřekla.
Pošli tam své lidi.
Jasně, ale až po triangulaci a mapování.
- A sežeň mi poslední Cosminovy hovory. - Dobře.
- Buňko dvě, jaký máte dosah? - Dvě stě až čtyři sta megaherz.
To nestačí. Zvyšte to na 700 a jděte o tři stupně jižněji.
Yankee Romeo, začíná přemisťování.
Přesně tam.
Zkuste se spojit s buňkou jedna.
Buňko dvě, jste v dobrém místě.
Zkuste to nejprve s 2G.
Buňka dvě připojena.
Yankee Romeo připojeno.
Triangulace dokončena, začněte hledat chlapcův signál.
Vyslat signál, enter.
Odezva signálu negativní.
- Rozumím. - Zkus IMEI kód.
Vyslat signál, enter.
Odezva signálu negativní.
Rozumím. Zůstaňte na pozici. Pokračujte dívčiným mobilem.
Zadání telefonního čísla.
Zůstaňte na pozici. Vyslat signál, enter.
Odezva signálu negativní.
Zkus její IMEI kód.
Zadání IMEI kódu. Vyslat signál, enter.
Odezva signálu negativní.
Tak fajn.
Přejdeme na plán B.
Sbalte se, počkejte na vrtulník a začněte mapovat údolí.
Rozumím, začínám mapovat.
Co si jen počnu, Filipe?
Neboj se, neodejdeme, dokud ho nenajdeme.
Dobře, už máme obraz.
- Začněte s fotogrammetrií. - Tak do toho.
Rozumím.
Díky, chlapi.
Výborně. Pojďte se dovnitř zahřát.
Když máte tyhle kontakty…
proč jste je nezavolal hned na začátku?
Nač čekat na záchranáře?
- Ne, byl jsem tam minulý víkend. - No a? Pojďme znovu!
Cosmine, jeďte si vy dvě hrdličky sami.
Jak chceš.
- Zavolej mi, až se vrátíš. - Ahoj.
- Dani, ahoj. - Ahoj!
Vali říká, že nejede.
Takže jen my dva.
- Bylo by to zábavnější. - Jeho smůla.
- Koupil sis bundu? - Mám tu khaki.
Na zimní výšlap to nestačí.
- Chceš jít pěšky? - Lanovkou nejedu!
Ani ty trasy neznám.
Už jsem tam byla. Půjdeme pomalu a beze spěchu.
Budu potřebovat nové boty.
- Musím jít, promluvíme si později. - Tak pusu, čau.
Jak vám mohu pomoci?
Dobrý den, potřebuju číslo na horskou službu.
- Vaše jméno, prosím? - Daniela Simionová.
- Jaký máte problém? - Cosmine, podej mi pero a papír!
Přepojím vás na záchranáře v Buşteni.
Dej mi něco na psaní. Pero nebo něco.
- Odpověděli? - Ne.
- Kolik vás tam je? - Já a můj přítel.
Zkusím záchranáře v Braşově.
Zachovejte klid.
Nevíme, co máme dělat!
- Tady horská služba. - Ztratili jsme se na Jepi, prosím vás!
Fouká silný vítr, nic nevidíme, my…
- Nikam nechoďte. - To by ani nešlo!
Je tu obrovský balvan, nejde ho obejít.
- Zůstaňte, kde jste. - Pomozte nám, prosím! Cosmine…
Haló?
Dobře, mohou jít s vámi. Ale ne vepředu!
Za tvými muži.
Jdeme!
Tak jo, chlapi!
Běžte za nimi.
Za nimi.
Prozkoumejte každou závěj.
Rozumím.
Buňko jedna, posuňte se napříč, co nejdál to půjde.
Je tu nějaký balvan.
Buňko tři, otočte ten notebook. Buďme diskrétní.
Rozumím.
Horská službo, zajděte až pod římsu.
Může se to kdykoliv strhnout.
Ať to někdo hlídá.
- Ať to jeden z vás hlídá. - Rozumím.
Vidím vás všechny tři. Vysílám signál!
Odezva signálu negativní.
Potvrzeno. Vysílám signál té dívky.
Odezva negativní.
Dobře.
Jedničko a dvojko, zůstaňte. Trojka se posune co nejvíc napříč.
Rozumím.
Jde sem, zapni kameru.
Natáčíš?
Pane Jianu, jak jde pátrání po vašem synovi?
Jak jste získal pomoc zpravodajských služeb?
- Nechte nás pracovat! - Pane Jianu!
Bez komentáře.
O to nejde. Dcera se na té hoře včera taky ztratila.
- To je mi líto. - Byla s přáteli.
Musela se ztratit a nestihla lanovku.
Aha.
Určitě je v pořádku, ale nevíme, kde ji hledat.
Kdybyste nám mohl pomoct, říct nám, kde hledat.
Jak to mám vědět?
Prý dokážete sledovat její mobil.
Cože? To nedokážu. Kdo vám to řekl?
- Horská služba. - To je nesmysl.
- Prosím vás, pomozte nám. - Nemám na to vybavení!
- Oni nevědí, o čem mluví. - Pane Jianu!
- Promiňte, nemůžu vám pomoct. - Prosím, jen pomyslete, čím si procházím!
Prosím. Nikomu to neřeknu.
- Pane Jianu! - Máte prohlášení?
Něco nového o vašem synovi?
Proč o tom lidem žvaníš?
- Jako co? - Že mám triangulační vybavení.
- No a nemáte? - No a? Nikdo o tom nemusí vědět.
Proč? Je to snad nelegální?
Po tom ti nic není.
Včera tam zmizela jedna turistka.
Hledali jsme ji až do tmy, a tak jsme…
Tak pátrejte, ale mě z toho vynechte! Neříkals, že máte vše, co potřebujete?
- Ano, ale jestli jí můžete pomoct. - Ne, nemůžu!
Pane Jianu.
Ta holka má šanci na přežití. S tou výbavou a tolika muži,
jestli chcete něco změnit, teď máte šanci.
Hledám svého syna.
Nepřitáhl jsem to sem, abych zachraňoval každého blázna.
Jasný?
Ti lidé jsou zoufalí. Tak jako vy.
Nebudu lhát, abych zakryl skutečnost,
že v tom stanu máte prostředky k nalezení pohřešovaných lidí.
Pane Jianu, máte nějaké zprávy o zmizení vašeho syna?
- Můžete nám něco říct? - Jen pár slov!
- Prosím. - Nemůžu vám pomoct.
Pane Jianu!
Další tři oblasti prohledány, a nic.
Uvažuju, že je pošlu i na opačnou stranu.
- Slyšel jsi, že se pohřešuje další holka? - Byla za mnou její matka.
Žádala mě, abych použil tu triangulaci. Ten idiot Cristian jim to vyžvanil.
To nám ještě scházelo.
Nemůžu jí pomoct.
- Tak proč tě to trápí? - Jak by nemohlo?
Když ji vidím, jak pláče, prosí a chodí za mnou…
Co bych řekl Filipovi, Paulo?
„Kvůli mě jsi porušil zákon, teď to udělej i pro ostatní?“
Chápu, já jen…
Prosím, Mirceo.
Náš syn je naše priorita.
Ano, Paulo.
Náš syn.
Jak to, že jen někdo může to zařízení využít? Máte nás za hlupáky?
Proč nekomunikujete?
- Proč jsi v té zimě venku? - Mirceo, pokud můžeš, tak jim pomoz.
O co jde?
Tohle je číslo té ztracené holky. Její matka mě viděla vycházet ze stanu.
Alino, ne!
- Hledáme Cosmina. - Jedno číslo, jak dlouho by to trvalo?
Ty nechápeš, o co tu jde.
Není to legální.
A kdyby byl Cosmin na jejím místě a někdo by měl ty tvé prostředky?
Neprosil bys ho o pomoc?
Ženská, oni to dělají jen kvůli Cosminovi.
Je nezvěstný už týden, ona zmizela teprve včera večer.
- To není můj problém. - Cože?
Posloucháš se vůbec?
- V této chvíli to není můj problém! - Můžeš zachránit život a neuděláš to?
A s tebou mám mít dítě a strávit zbytek života?
Andreeo?
- Jak se má? - Andreeo!
Bolí to někde?
- Bolí to? - Mluv, zlato!
Bolí tě nohy? Už jsi v bezpečí.
Pomalu.
Dva, tři, nahoru!
Šéfe!
Pojďte rychle.
Vyslat signál.
- Odezva signálu pozitivní. - Dobře.
- Našli jste ho? - Je to telefon té holky.
A Cosminův?
- Zatím nic. - Tak co teď?
Přesuneme tábor výš, abychom byli blíže.
Šetřete baterii. Vylezeme o něco výš a vyšleme signál.
- Sejdeme se u skútrů. - Dobře.
Danielin telefon!
Připravte se na výstup.
Rozumím.
Skenovací jednotko, pojďte sem.
Funguje ta zásuvka?
Zkuste ji.
Tohle je ta naše oblast.
Přijdete odsud.
Chci vysílač tady na kraji, pak jeden tady
a jeden na tomto svahu. Co nejblíž.
Připravte kamery. Ať jsou s vysílačkami nepřetržitě zapnuté.
- Jasný? - Ano, pane.
Tak běžte.
Buňka jedna na místě.
Dvojko, nevidím tě.
Jsem skoro na místě.
Trojko, udržuj pozici, ztratil jsem tě.
Připojuji se.
Buňka jedna na místě.
Buňka tři na místě.
Buňka dvě na místě a připojen.
Vyslat signál.
Odezva signálu pozitivní.
Je tam.
Zkusíme i IMEI kód.
Rozumím.
Zůstaňte na místě.
Oba telefony na stejném místě. To není náhoda.
- Je mi to líto. - Opakovat skenování.
Vyslat signál.
Odezva signálu pozitivní.
Jsou tam.
Na těch 30 až 40 metrech čtverečních.
Nevím, jak je sníh hluboký, ale bude to dost. Nejspíš lavina.
Sbalte to.
Jedeme na základnu, než se setmí.
Rozumím.
Mohou být až deset metrů hluboko…
na ploše 27 metrů čtverečních.
Představ si to.
Zavalily je tuny sněhu.
- Bože, vždyť jsem se tak modlila! - Ano, Paulo, to modlení bylo k ničemu.
- Modlila ses. - To neříkej.
Proč ne? Dej mi tu ikonku!
Dej to sem.
Zapomeň na to.
Co mám teď dělat?
- Co mám dělat? - Já nevím.
Co si teď počnu, Mirceo? Co mám dělat?
Nevím. Budu ho hledat, dokud ho nenajdu.
Udělal jsi, co bylo v tvých silách.
Co jsem udělal?
Nenašel jsem ho živého. Bylo to zbytečné.
Svolal jsi sem ty lidi, připravil tu operaci.
Tady! Tudy!
Přineste to vybavení!
Viorele!
- Pohlídám tuhle stranu. Ty hlídej tamtu. - Jasně.
Dávej na ně pozor.
Sonda vlevo.
Sonda rovně dolů.
Sonda vpravo.
Krok vpřed.
Další krok.
Něco cítím. Podej mi vlajku.
Podej nám další vlajku!
Sonda vpravo.
Sonda vlevo.
V prváku měl Cosmin odpolední vyučování.
Jednou v zimě přišel domů celý zkrvavený.
Vyděsilo mě to.
Zmlátila ho nějaká banda ze školy.
Jeho otec se nelekl. Nevím, co udělal,
ale ten večer policie zatkla všechny spratky ve škole. Úplně všechny.
U toho výslechu byli i jejich rodiče.
Donutili je se přiznat.
Měli velký strach.
Další den…
se všichni stali Cosminovými ochránci.
Od té doby jsem věděla, že mému synovi nikdo neublíží.
A pokud ano,
Mircea by nevydechl, dokud by je nezničil.
Ale tady…
jde o horu.
Máte štěstí, že máte další dítě.
Můj syn zemřel kvůli vaší dceři.
- Cože? Jak to můžete říct? - Slyšela jste jejich poslední hovory?
- Ano. - Cosminovi se do toho nechtělo.
Přesvědčila ho.
Madam, byla to nehoda!
Andrei! Pojď k mamince.
Říkám ti, že je to nemožné. Museli bychom odkopat tuny sněhu.
Nemožné? No a co, že to jsou tuny?
Odkopeme ho. Metr po metru.
Pane Jianu, kopal jsem tři metry do hloubky,
prověřil dalších šest a stále jsem nedosáhl na dno.
Je to, jak vám řekl náčelník.
To úsilí je k ničemu.
Ne! Jsou tam dole dvě děti! Za každou cenu je musíme je dostat ven.
Filipe, slíbil jsi to!
Najít je jedna věc, dostat je ven je další.
Nejsme na ty podmínky připravení.
Netvrdím, že je to snadné. Vím, že je to těžké.
Ale pokud to s výbavou nedokážete vy, tak kdo?
Říkal jsem vám, ať počkáte na oblevu.
Ne! Ne až na jaře!
- Teď! - Mirceo.
Některé věci jsou možné, jiné prostě ne.
Ještě jednou uslyším, že něco nejde…
všichni se uvidíme v pekle!
Opatrně.
- Tamhle jsou. - Vidím.
Mockrát děkuju, Filipe.
Zpátky do boudy.
Není to správné.
Měl jsem jít s nimi.
Lavina!
Filipe!
Lavina!
- Lavina, dostaň je ven! - Rychleji!
Vypadněte!
Jedničko, dvojko!
- Jedničko, dvojko, slyšíte mě? - Pomoc!
Jedničko, dvojko!
Záchranáři!
Horská službo, ohlaste se! Zachraňte je!
Pane Jianu!
Prohlášení, prosím!
Jak ti je? Cítíš nohy?
Máš cit v nohách?
Opatrně.
Do prdele, strašně mě to mrzí, Filipe.
Ještěže nikdo neumřel.
Příště bychom měli být opatrnější.
VOJENSKÁ POLICIE
Co to děláte?
Co se děje?
- Co se děje, Filipe? - Máme rozkaz se stáhnout.
Ještě neodjíždějte!
- Jaká byla naše mise? - Najít Cosmina.
„Lokalizovat ho“. Diskrétně. To se stalo.
- Není možné ho vytáhnout. - Je.
Filipe, je!
Jeden z mých mužů si při nepovolené misi nalomil páteř.
Stahujeme se.
- Zavolám plukovníkovi. - Klidně.
Řekl, že ti mám vyřídit, že náš dluh je splacený.
Nechci dělat scény. Pomoz mi syna odtamtud dostat.
Poslouchej.
Nikdo ve tvé situaci by takovou pomoc nedostal.
To máš pravdu, ale i tak mi pomoz.
Co kdyby to bylo tvoje dítě?
Tvoje dítě, Filipe!
Chlapi!
Co kdyby to bylo vaše dítě?
Fakt díky!
Odměna je zaručená. Máte moje i Laurenţiuovo číslo.
Zaplatím za nákup toho, co potřebujete.
- Jestli ještě někdo… - Snažíte se zabít další nevinné lidi?
Co chcete?
„Odměna za nalezení dvou lidí v Bucegi“?
- Chcete umřít kvůli penězům? - Nechte nás. Nemám s tím nic společného.
Bude to další zoufalý rodič, jemuž jste nedokázali pomoct.
Zavolal jsem policii, ti vás vyslechnou.
Fajn. A teď nás nechte na pokoji.
Jestli zemře nějaký blázen s vaším letákem v kapse,
půjdete sedět.
Jasně, běžte si po svých.
Nelep to po zdech. Zbyly ti nějaké?
Jen na stoly v restauraci a za stěrače.
Díky.
Omlouvám se. Jak jsem řekl, musíme si pospíšit.
Snažím se to chápat, ale musím se zeptat.
- Kde budeme bydlet? - Najdeme si podnájem.
Je tu výtah.
Alino.
- Postavíme si další dům. - Je to náš domov, Mirceo!
Domov našeho dítěte.
A teď chceš jít do podnájmu?
Jen kvůli ambicím, které stejně Cosminův osud nezmění?
Ten dům je napsaný na mě.
Ale je to náš dům.
Řekni Paule, ať prodá dům i ona.
Pojďme prodat všechny naše domy.
- Co uděláme, až nám dojdou peníze? - Mám snad jinou možnost?
Pusť ten prodej z hlavy.
- Pojeďme domů. - A co tam, Alino?
Vybereme si tapety…
závěsy, budem sedět v kuchyni a pít kafe?
To všichni přestaneme žít, protože trpíme?
Promiň, tak jsem to nemyslela.
Ale… zastavil jsi náš domov!
- Jsem ale tak blízko! - Je to jen iluze.
- Ne, není! - Poslouchej mě.
Jsi v tom hlouběji a hlouběji…
a bereš s sebou i ostatní.
Je to jen iluze, že jsi blízko jeho nálezu.
Místo abys pomáhal, tě ty tvé ambice táhnou dolů.
Jsi přesvědčený, že dokážeš víc, než je v tvých silách.
A ubližuješ blízkým.
Ztrácíš, co jsme vybudovali.
Tohle si nezasloužím.
To je pravda.
Chci, abychom jeli domů.
A přeju si, abys jel se mnou.
Prosím.
Záleží ti na mně?
- Jet domů? - Ano.
Jako vzdát to?
To ne.
- Tak co teda? - Podívat se pravdě do očí.
Co bych řekl Paule?
To si kvůli Paule projdeš utrpením?
Budeme jí na blízku.
Pochopí to.
- Vážně? - Dej tomu čas.
A co tohle?
Co kdybys byla v Paulině situaci ty?
Co kdyby tohle naše dítě bylo tam nahoře
a já byl ženatý s jinou? Co bych měl podle tebe udělat?
Dokázat nemožné, a třebaže mrtvého ho najít…
nebo to vzdát, podívat se pravdě do očí a jet domů?
Řekni, ať se podívám pravdě do očí, a jedeme domů.
Alino!
Nech mě být!
- Alino, takhle mě neopouštěj. - Jakhle?
- Co se děje? - Pojď se mnou.
Kam?
- Do kostela. - Tam nejdu.
Prosím, Mirceo, chci se pomodlit za našeho syna.
Já ne.
Díky, že jste přišli.
Nebude to snadné, ale…
jak jsem slíbil…
tady je záloha pro dobrovolníky.
Pokud znáte někoho, kdo se chce ještě přidat, zavolejte jim.
Řekněte jim, ať přijdou.
Tohle je odměna pro toho, kdo je najde.
Laur bude mít ty peníze u sebe. Máte jeho číslo. Tak pohyb.
Čím dřív vyrazíme, tím líp.
To je vše, co jsme sehnali.
Seženeme víc.
I to málo pomůže.
Laure, přidej to tam.
Pojďme.
Všichni připraveni? Jdeme.
Promiňte.
To je neuvěřitelné.
- Předbíhají nás! - Je to výjimka.
- A co my? - Pojedete tou příští. Pojede za 15 minut.
Zasraná mlha.
Víte, co máte dělat. Začneme.
Do toho, Doru.
- Znali jste je? - Z výšky.
Chtěli jsme zapálit svíčku, jestli to nevadí.
Jistěže ne.
Je nám to moc líto.
Čtyři, tři, dva, jedna.
Šťastný Nový rok!
Co se děje, Doru?
- Udělali jsme, co jsme mohli. - Ne, neudělali!
Doru, neodjíždějte, prosím!
Nastup si, zlato.
- Teď je nenajdeme. - Najdeme!
- Doru! - Už jsme tu tak dlouho.
A bez výsledku.
Madam, prosím, neodjíždějte!
- Mami, kdy se vrátí Daniela? - Vidíte? Chce to vědět!
- Je tam i vaše dcera! Zůstaňte. - Jsme fyzicky i psychicky vyčerpaní.
Nadešel čas otočit list, vymyslet, co dál se životem,
postarat se o kluka.
Odpusťte.
Odvezte je domů a vraťte se!
Potřebuju vaši pomoc.
- Já už tahle dál nemůžu. - Ale můžete!
Prý chceš odjet.
Odpusť mi, Paulo.
- Nemůžeš za to. - Můžu.
Že jsem vás dva opustil.
Kvůli mně jsi trpěla. Všechno je to moje vina.
Mirceo.
Dávno jsem ti odpustila.
Teď musíš ty odpustit sám sobě.
Necítíš, že tě ta vina táhne dolů s sebou?
- Musíš přestat. - Nemůžu.
Nechci, abys ubližoval ostatním, protože se kvůli mně cítíš provinile.
Nechci, abys ublížil Alině nebo Laurenţiuovi.
Nebo lidem, co tam s tebou každý den chodí. Mysli i na ně.
Nemůžu ho tam nechat. A sám ho nevykopu.
Jestli zůstanu, budeš tu vinu cítit.
Proto odjíždím.
A chci, abys odjel i ty.
Mirceo.
Vrátíme se, jak jen to půjde.
Na jaře.
Nejsem tu, abych tě přesvědčila.
Přijela jsem…
protože mi chybíš.
A jestli je to pro tebe tak důležité…
ať se stane cokoliv, chci být s tebou.
„V dobrém i ve zlém“, ne?
Je tohleto normální?
- Zdravím. - Promiňte, nepustím vás.
- Cože? - Musíte do fronty. Nařídil to šéf.
- A proč? - Omlouvám se.
Doteď to bylo v pohodě. Vezměte si to.
Neděláme to pro zábavu!
Vážně nemůžu.
Prosím.
Někteří tu čekají až dvě hodiny.
- Myslíš si, že jsi výjimečný? - Starej se o sebe.
Čekáme už dvě hodiny!
Lupu, pojď!
Jdeme.
Šéfe, počkejte.
Lupu, kam jdeš?
Šéfe!
Nech ho být.
Buşteni dvojko, hlaste se!
Slyším.
Na Jepii Mari došlo k nehodě.
Pod stanicí za Údolím jehňat.
Za jak dlouho se tam dostanete?
Asi za dvě hodiny. Nějaké známky života?
Turisté viděli, jak tam někdo spadl. Nevíme, jestli je naživu.
Rozumím. Nabalíme se a vyrazíme.
Pospěšte si.
Zkusíme to, ale dřív než za dvě hodiny to nedáme.
Hlavně spěchejte.
Vynasnažíme se.
Dobře. Tak zatím.
Hele, za jak dlouho byste tam byli?
Nevím, možná za hodinu.
Možná za déle.
Běžte to tam omrknout.
- Ne, zůstanu s vámi. - Zvládnu to.
Běžte ho zachránit.
- Jeho kolegové už vyrazili. - No a?
Díky těm pár minutám bude mít větší šanci.
Běžte, nekoukejte tak na mě!
Vy taky.
Laure!
- Běž taky. - Zůstanu tady, šéfe.
Laurenţiu, řekl jsem, ať jdeš!
Prosím, běž.
Tak jo, šéfe.
Tady je vysílačka.
Vrátím se tu, šéfe!
Buşteni záchranný tým pět, hlaste se!
Základna, přepínám.
Našli jsme toho turistu.
Je naživu, i když trochu polámaný. Dobře, že jsme ho našli včas.
Dobrá práce, hoši.
Dostaňte ho dolů.
Rozumím.
Pokládáme ho na nosítka.
Je podchlazený.
Vezmeme to údolím Pilaf. Je to tu zledovatělé.
Bude to pár hodin. Ať už čeká sanitka.
Šéfe, slyšíte mě? Tady Laurenţiu.
Šéfe, zachránili jsme ho.
Jdu zpátky za váma.
Šéfe, ohlaste se!
Překlad titulků: Jan Kucherko