Japoniški dialogai žymimi mėlynai Korėjietiški dialogai žymimi geltonai
(japoniškai) Ko-san! Sveiki sugrįžę namo.
- Iškraukit krovinį. - Gerai, pone.
Iškraukit dabar.
Regis, jūsų kelionė buvo naudinga.
Tai kas gi?
Sovietai ar amerikiečiai?
Vis dar neaišku.
Man reikia, kad pasiliktum. Prižiūrėtum žmones.
Pažiūrėtum, kad niekas nevogtų.
Viskas bus padaryta pagal jūsų nurodymus.
Nesijaudinkit.
„Rodome pasauliui didžiulę savo tautos jėgą.
Mūsų drąsūs kariai veržiasi į mūšius...“
Verčiau jau tyčia nepralaimėk!
„...mūsų bailūs priešai persigandę sprunka.“
Modzasu!
(korėjietiškai) Broli!
Eikš!
Ateikit, paragaukit namų skonio!
- Labas rytas! - Broli! Palauk!
Paragaukit su ryžių daviniu!
Bus skaniau ir sočiau!
Ateikit, paragaukit namų skonio!
- Kimčiai! Parduodu gardžius kimčius! - Aš laimėjau!
- Nesąžininga! Broli! - Noa...
- Tu visada laimi. - Sakiau neprarasti budrumo.
Kodėl jį skatini?
Mama, jei to nedarysiu, neištempsiu jo iš namų laiku.
Galima kimčių?
Pone Kim, smagu jus matyti. Šimtą metų nesimatėm.
Taip.
Bijojau, kad išėjote kitur.
Kaip galėčiau išeiti kitur? Kitų kimčiai neprilygsta jūsiškiams.
Turėjote daug darbo?
Taip, nemažai.
Kimčiai jau baigiasi. Tikiuosi, tai reiškia, kad juos gerai perka.
O, kad tai būtų tiesa.
Trūksta kopūstų.
Čia mano paskutiniai kimčiai.
Svainė ieško turguje bet ko, ką galėtume užmarinuoti, bet...
Tai ką darysite?
Kažkaip išsiversime.
Visada išsiverčiame.
Imk.
Tu panašus į tokį, kuris žino, ką daryti su pinigais.
Tai gerai. Planuoju tapti labai turtingas.
Turite sūnų, kuriuo galite pasikliauti.
- Ačiū. Sėkmės. - Ateisiu ir vėl.
Viso.
Tas vyras tikrai yra šnipas ar panašiai.
Nekalbėk taip net juokais.
Kas klausosi?
Negali žinoti. Tik ne tokiais laikais.
- Tik pažiūrėkit! - Kas čia? Čionai!
- Mama? - Amerikietiški lėktuvai!
Mama, žiūrėk!
Kažkas krenta.
Paėmiau! Kas čia?
Kas čia parašyta, Noa?
„Japonijos žmonės,
kreipkitės į savo imperatorių, kad sustabdytų šį žiaurų karą.
Jei Japonija nepasiduos, padėtis tik pablogės.
Primygtinai raginame susitaikyti su padariniais
ir pradėti kurti naują, geresnę ir taikią Japoniją.“
Ką tai reiškia?
Kaip viskas pablogės?
Mama, nesupranti? Ateina amerikiečiai.
ANTRASIS PASAULINIS KARAS
PAGAL LI MINDŽIN KNYGĄ
Gavęs 500 mln. jenų finansavimą
iš tokių išmintingų investuotojų kaip jūs,
galiu išnaudoti savo patirtį.
Kiek pinigų jau surinkote?
Beveik pasiekiau tikslą.
Investuotojai nusiteikę entuziastingai.
Kuklios investicijos, nedidelė rizika
ypač tokioje kylančioje rinkoje
užtikrina didelę grąžą.
Ketinate pats vadovauti fondui?
Pridėtinės išlaidos bus mažos.
Be to,
esu neutralus.
Man nesvarbu, ar iškils
doleris, ar jena.
Bet dirbdamas „Shiffley's“ tikrai nebuvote neutralus.
Girdėjome.
Susikompromitavote dėl užuojautos tai sklypo savininkei.
Sandoris žlugo, nes visi pernelyg pasidavėme jausmams.
Ta moteris nebūtų pardavusi žemės.
Nei Abei-san. Nei „Colton Hotels“.
Noriu pasakyti,
kad pavojinga užsiimti verslu, remiantis ištikimybe.
Jūsų santykiai su Mamoru Jošiu...
Mums tai kelia susirūpinimą.
Jei atvirai,
jo ryšiai.
Dabar Tokijas – metropolis, kuriame gyvena 11 mln. žmonių,
bet vis dar atrodo, lyg būtų kaimas.
Jums nereikia jaudintis.
Aš su tuo žmogumi niekaip nesusijęs.
TOKIJAS
Brokai, paklausyk. Jų kaina nekyla.
Turiu galvoje, pažiūrėk į „Nikkei“!
Liaukis, žmogau.
Ar išvis sėdėtum tame minkštame „Goldman Sachs“ krėsle,
jei nebūčiau spardęs tau subinės universitete?
Aš neprašau didelės investicijos. Tik...
Klausyk, aš nežinau, ką tau papasakojo, bet...
Iki greito, taip.
Ei!
Kokį smirdalą šiandien valgai?
Paklausykit! Jūs irgi turit tai sužinoti.
Čia yra traškūs grybai.
Paprastai jie būna aštresni,
bet nėra daugiau aštriųjų pipirų. Vis tiek...
Skanu. Galėčiau šimtą jų suvalgyti.
Moliūgų blynai.
Praėjusį rudenį teta nuvažiavo į ūkį kaime
ir nupirko didžiulį moliūgą.
Penkiskart didesnį už mano brolio galvą!
Ji sakė, kad jo turi užtekt visai žiemai, tad reikia gardžiuotis kiekvienu kąsniu.
Taip ir darau!
Bando! Tučtuojau lipk nuo stalo!
Lipk žemyn!
Prie sienos!
Ei, Bando.
Tai tiesa?
Tie gandai apie tave.
Ei, česnakini.
Su tavim kalbu.
Girdėjau, tavo šeima gyvena su kiaulėmis.
O kiaulės miega tavo namuose. Tai tiesa?
Žiūrėkit, jis neneigia!
Jei būtų netiesa, paneigtų. Ar ne?
Jis leidžia tam chuliganui mane puldinėti!
Žinau, tas niekšas tik bando mane išerzinti,
bet kiek galima!
Vieną dieną vošiu jam į veidą...
Noa.
Suprantu, kaip jautiesi.
Ne tu vienas. Visi gyvename su tuo įtūžiu.
Ypač čia.
Apsižvalgyk.
Pikti vyrai šlykščiai aprėkia savo žmonas.
Pavargusios motinos pratrūksta ant vaikų. Brolis koneveikia brolį.
Bet, Noa,
tas pyktis kyla iš to, kad jaučiamės čia tokie bejėgiai.
Tiesiog taip yra.
Jei tau nepatinka...
nebūk korėjiečiu, Noa.
Net jei tik vaizduotėje.
Į sveikatą!
Tikiuosi, dabar jūs patenkintas.
Pristatėme ženklią karinę paramą.
Taip. Visi patenkinti.
Ar tai reiškia, kad kituose sandoriuose
bus atlyginta už mūsų lojalumą?
Jei neatlyginsim,
rizikuojame užsitraukti jūsų nemalonę, Ko-san.
Atrodo, visi Osakoje žino, kas nutinka, kai jūs nepatenkintas.
Man asmeniškai norėtųsi išsaugoti visas galūnes.
Vietoj to, kad suktumėt galvą, kaip įtikti mano žentui, pasilinksminkim.
Šiaip ar taip, jis taip pat garsėja dosnumu. Prašom vaišintis.
Inuje-san. Mūsų kolonijose prikaupta ryžių,
bet dabar neįmanoma jų atsiplukdyti pas mus.
Taip.
Siūlau pririšti ryžių maišus korėjiečiams ant nugarų, ir tegul jie plaukia.
Taip ir reikia tiems tingiems tarakonams.
Eik, pažiūrėk, kur tiedu svečiai.
Jie per ilgai negrįžta.
Vadinasi, tai įvyks?
Dar nepatvirtinta.
Bet kelios žinutės galėjo būti perimtos.
Sklando gandai, kad netrukus prasidės bombardavimas.
Netrukus?
Per kelias dienas.
Greitai išvežkit šeimą iš miesto.
Aš savąją jau išsiunčiau į kaimą. Ryte išvyksiu paskui juos.
Bet negalim išvykti nepasivaišinę tuo puiku maistu.
Tas Ko-san – įspūdingas. Ir sugebėk surasti visą tą maistą.
Tikrai užkliudei širšių lizdą.
Abė-san nusiteikęs kariauti.
Patikėk, aš tai jaučiu.
Šįvakar – jo didžioji apdovanojimų ceremonija.
Japonijos metų verslininkas. Gan didelė garbė.
Perduok jam mano linkėjimus.
Taigi, sakyk atvirai.
Kokią dalį fondo jau surinkai?
Negali būti. Nieko?
- Nieko. - Geltonuodegė.
Reikėjo paprašyti manęs.
Ką čia kalbi?
Man nereikia tavo gailesčio.
Noriu tau padėti.
Tu rimtai?
Tik pamanyk, kadaise tau pavydėjau.
Nereikia krapštyti senų žaizdų, Tecuja.
Suprantu, elgiuosi niekingai.
Smulkmeniškas niekingumas visada buvo tavo stiprioji pusė.
200 milijonų.
Šiaip ar taip, esi seniausias mano draugas.
Vis dar prisimenu,
kai mane perkėlė į mokyklą, gražiai su manim elgeisi.
Galėjai būti žiaurus, kaip visi likusieji.
Naujokas – visada lengvas taikinys.
Bet tu...
Niekad nežaidei to žaidimo.
Tas žaidimas kvailas.
Tikra tiesa.
Ačiū.
Jūrinės ausinukės.
Pasiruošę?
Vienas!
Du!
Trys!
Kai tie niekšai amerikiečiai įkels koją į mūsų žemę,
jie apiplėš ir išniekins mūsų didžiąją imperiją,
pavers ją liepsnos jūra!
Todėl turėsime pasipriešinti tiems velnio išperoms, tiesa?
Labai gerai.
Dabar atidžiai paklausykite.
Mes badome ne tik šiaudinę kaliausę.
Čia priešas!
Tie niekšai supleškins mūsų namus,
pavogs mūsų vaikus,
ir kas žino, kokį dar siaubą privers mus išgyventi?
Todėl klausiu jūsų,
ar leisite tiems sužvėrėjusiems amerikiečiams jus užpulti?
Ne!
Ar leisite jiems tiesiog išdraskyti jūsų šeimą?
Ne!
Tada pulkite!
Kodėl gadini? Nebegalėsim vėliau naudoti.
Bet, mama, tokia ir esmė!
Pargriauti priešą, kad jis nebepajėgtų atsistoti.
Eik šalin.
Sutelkit dėmesį į taikinį! Susikaupkit!
Tiesą sakant, man buvo smalsu, kaip tu.
Kaip laikaisi, gerai tau sekasi ar ne.
Ištekėjai už pastoriaus, tiesa?
Pasiligojusio.
Jis pasveiko nuo ligos,
pragyvenome kelerius gerus metus.
Bet vėliau...
policija jį išsivežė.
Tikrai, dėl ko?
Dėl to, kad padėjo darbininkams kovoti dėl didesnių algų.
Praėjo jau septyneri metai.
Tai kaip tu išsiverti?
Vis dar manau, kad man pasisekė. Turiu svainį.
Pernai jį pakvietė dirbti į ginklų fabriką Nagasakyje.
Jo siunčiami pinigai – lyg dievo dovana,
bet pastaruoju metu jam moka vekseliais.
Ir man liko tik paskutinis kimčių maišas. Kai juos parduosiu...
Ir dar yra mano motina.
O ką? Tavo motinai kažkas nutiko?
Nuo jos paskutinio laiško praėjo trys mėnesiai.
Mano motina...
ji visai viena.
Sunku, tiesa?
Nepaisydama to, vis tiek šypsausi.
Jei nesišypsosiu, mano vaikai
matys tik motinos ašaras.
Aš to nenoriu.
Bet, Sundža...
Girdėjau, kelios moterys gamina ryžių vyną ir parduoda juodojoje rinkoje.
Galbūt mes abi galėtume...
Bet argi tai nėra neteisėta?
Pati sakei. Neturi, ką pardavinėti.
Ir niekas neturi pinigų sumokėti man už skalbimą.
Sundža, aš...
Dabar padaryčiau bet ką.
Nesuprask manęs klaidingai.
Aš tavęs nebaru,
bet, atsižvelgiant į mano padėtį...
Tiek to.
Tavo berniukai taip gražiai auga.
DIDYSIS ATIDARYMAS
Močiute!
Atvažiavai!
Bent jau atvažiavai prieš atidarymą.
Reikėjo bent jau išsilyginti.
O tu stiebiesi, dėl ko nerimauju.
- Solomonai! - Tėve!
- Kaip aš atrodau? - Atrodai puikiai!
Abu atrodote puikiai!
Argi ne tiesa?
Spindintis naujas verslas ir spindintys savininkai.
Tobula, ar ne?
Sveikinu.
Kažkaip pavyko. Man palengvėjo.
Kaip sekasi rinkti lėšas?
Šiandien sugavau didelę žuvį.
Prisimeni Tecują?
Tą verksnį, kuris nuolat krapštydavo nosį?
Jis nosies nebekrapšto.
Jis ką tik įrodė esąs tikras draugas.
Jei investuoja toks kaip jis, tada viskas išdegs.
Nejaugi?
Žiūrėk.
Tavo močiutė ir aš pasikalbėjom.
Nenorime praleisti tikros aukso karštinės.
Kas čia?
Tiesiog pažiūrėk.
700 000 dol.
Iš kur gavot tiek pinigų?
Paėmiau paskolą, užstačiau šitą saloną.
Taigi, pasididinai skolą?
Koks skirtumas?
Bankai šiomis dienomis pinigus dalina į kairę ir į dešinę.
Palūkanos beveik nulinės.
Bet vis tiek tai skola.
Kas čia dabar?
Mes padarėm tai dėl tavęs, o tu tik skundiesi?
Esmė ne čia.
Bet jei kas nors nutiks, jei man nepasiseks, šitie pinigai...
Tu – mano sūnus.
Jei aš tavimi netikėsiu,
tai kas tikės?
Tiesiog pasistenk. Tau pavyks.
Akio Tanaka. Isamu Jošida.
Antroje vietoje – Minoru Nakamura.
O pirmoje...
Nobuo Bando.
Pratęsime nuo ten, kur baigėme praėjusią savaitę.
Bando.
Pasikalbėkim.
Kokią knygą skaitai pamokos metu?
„Tomo Sojerio nuotykius“.
Amerikietišką knygą?
Žinai, kad jos uždraustos.
Atsiprašau.
Pasistenk daugiau dirbti.
Tavo galva...
gali atverti tau daug durų.
Kokių durų?
Duoti tau progą ištrūkti iš tų bjaurių lūšnynų.
Gal įstoti į universitetą.
Aš mokiausi Vasedos universitete Tokijuje...
Bet aš nenoriu ištrūkti.
Noriu likti čia. Tapti pastoriumi.
Girdėjau, tavo tėvo nebėra namuose.
Jis grįš.
Atsiprašau?
Mano tėvas,
jis grįš namo.
Todėl turiu būti čia.
O jei negrįš?
Sakiau jums.
Aš neišvažiuosiu.
Imk.
Man jų nebereikia.
VASEDOS UNIVERSITETO STOJAMŲJŲ EGZAMINŲ PRAKTINIAI TESTAI
Bet aš ne...
Suprantate.
Aš žinau, kas esi.
Bek Noa.
ŠI KNYGA PRIKLAUSO EIČIUI OGAVAI (GO JANGHO)
Tai neteisėta prekyba.
Bet, Kionghi, iš ko galime rinktis?
Santaupų nebeturime, pinigų negauname.
Sundža, jei tau kas nors nutiktų...
Aš būsiu atsargi.
Girdėjau, kad Ekonominė policija turi čia informatorių.
Atsiprašau, bet tai pernelyg pavojinga!
Aš to neleisiu.
Tai mums mirti iš bado?
Ar numanai, kas užsiima tokiais dalykais?
Alkani žmonės.
Ir alkanų vaikų tėvai.
Kionghi...
Girdėjau Modzasu pilvą gurgiant, kai jis miegojo vakar naktį.
Mūsų vaikai taip pat alkani.
Manai, aš to nežinau?
Anądien ryžių davinyje radau kirmėlių. Kirmėlių!
Dar blogiau,
svarsčiau, gal jų neišrinkti, gal tada jų pilvukai būtų sotesni.
Nėra ko gėdytis.
Bet mes dar taip nenusiritom.
Kionghi.
Bent kol kas ar neturėtume vengti maitinti savo vaikus kirmėlėmis?
Pažadėk man vieną dalyką.
Kasvakar privalai grįžti namo pas mus.
Žinai, kad grįšiu.
Tai tik pratybos. Tęskime darbą.
Bėk.
Nesijaudink.
Aš jais pasirūpinsiu.
Labai atsiprašau, kad turi eiti viena.
Viskas gerai. Moku pardavinėti.
Bet paskubėk, kol tavo vyras dar labiau neįširdo.
Nepamiršk.
Rodyk tik šypseną.
- Solomonai? - Tecuja. Aš dabar Osakoje.
Kas yra?
Abė- san...
Jis išgirdo apie mano investicijas.
Bet...
Jis grasina sužlugdyti mus abu.
Jis sako, kad tu mane maustai.
Ką nori pasakyti, Tecuja?
Atsiprašau. Negaliu.
Solomonai?
- Dar klausaisi? - Nesijaudink.
Aš suprantu.
Apgailestauju, Solomonai.
Žinau.
Solomonai. Ką ten veiki?
Eime su manimi į parduotuvę.
- Ką? - Į maisto prekių parduotuvę netoliese.
Tortas jau bus iškeptas.
Mums prireiks ir puodelių.
Sakiau tavo tėvui nepilstyti vynuogių sulčių.
Ko ten stovi kaip įbestas?
Aš einu.
Gal žmogus, priėmęs užsakymą, jūsų nesuprato.
Nesuprato „50“?
Močiute, kas nutiko?
Užsakiau tortą 50-čiai žmonių, o jis duoda šitą.
Argi tai ne jūsų klaida?
Klausykit, čia kliento užsakymas.
Parašyta čia.
Bet mes užsakėme ne tai.
Šiaip ar taip,
nekaltinkite manęs dėl to, kad nesuprantu iškraipytos japonų kalbos.
Iškraipytos?
Aš tik sakau, kad jei ruošiatės gyventi šioje šalyje,
turėtumėt deramai išmokti mūsų kalbą.
Tiesiog eikim.
Tortas čia niekuo dėtas, tiesa?
Nesuprantu, ką norite pasakyti,
bet jei jums nepatinka mūsų aptarnavimas,
prašome apsipirkti kitur.
Yra parduotuvių tokiems kaip jūs, ar ne?
Ką tu pasakei?
Nenueik. Uždaviau tau klausimą.
Kuo, po velnių, save laikai?
Aš gimiau čia, kaip ir tu.
Mokiausi Jeilyje. Supranti?
Per dieną uždirbau tiek, kiek tu per mėnesį!
Neturi jokios suknistos teisės mus niekinti! Kvaily tu!
Yra kas namie?
Turguje įvykdė reidą.
Sundža buvo suimta.
Ją išsivežė!
Ką?
Kur ji dabar? Kur ją išsivežė?
Tikėkimės, kad bus vyresnis teisėjas. Jis bent teisingas.
Tikėkimės, negausime jaunesniojo.
Tas vyras yra žiaurus.
SVAJONĖ
Solomonai, šįvakar mane išgąsdinai.
Atsiprašau, kad išgąsdinau.
Bet, močiute...
Dabar...
Dabar tiesiog per sunku.
Daugiau nebegaliu.
Aš...
Negaliu gyventi visą laiką gailėdamas tavęs.
Metas keltis.
Teta, ką sakė policija?
Naujienų dar nėra, bet pareigūnas pažadėjo pasidomėti.
Gal galėtume šiandien likti namie ir palaukti su tavimi?
Jūsų motina norėtų, kad eitumėte į mokyklą.
Tu tą žinai.
Modzasu, pabusk.
Jis ateina. Pasiruoškit.
Kas vyksta?
Jis čia.
Vardas?
Riu Kimiko.
Trečias nusižengimas, aišku.
Jis bandė pabėgti nesumokėjęs!
Du mėnesiai kalėjime.
Du mėnesiai?
- Vardas? - Asuka Hajaši.
Pirmas nusižengimas. Trys savaitės kalėjime.
Vardas?
Nobuko Bando.
Čia tu.
Gali eiti.
Kitą kartą sėkme nepasikliauk.
Nepamiršk to.
Kita.
Vardas?
Didelė garbė priimti šį apdovanojimą.
Nusižeminęs manau,
kad nepadariau nieko, už ką nusipelnyčiau tokio pagerbimo,
sulaukto iš tiek daug savo tautiečių, kuriais žaviuosi.
Kaip ir sakiau,
garbė gauti šį apdovanojimą.
Kai prisimenu, kiek turėjome įveikti, kad šiandien atsidurtume čia...
Tauta, kadaise sudeginta iki pamatų.
Bet pakilome iš tų pelenų...
Pone Kim.
Nuvažiavau į nuovadą,
bet man pasakė, kad jus jau paleido.
Bet iš kur žinojote, kad aš ten?
Prašau jūsų važiuoti su manimi.
Norite, kad sėsčiau į mašiną?
Kur mane vešite?
Man neleista pasakyti.
Mineralas, randamas žemės gelmėse.
Jis vadinamas volframu.
Apdorotas jis tampa atsparus korozijai.
Praverčia gaminant lėktuvus, raketas, granatas ir panašiai.
Dėl jo karas tampa įmanomas.
Kaip mane suradai?
Neturėjau tavęs ieškoti. Nebuvau tavęs pametęs.
Ponas Kim dirba man.
Prieš daugelį metų liepiau jam prižiūrėti tave ir vaikus.
Ypač Noa.
Jis – protingas vaikas,
bet neišnaudoja savo galimybių.
Ko tu nori?
Netrukus čia kris bombos.
Jau daug metų tą girdim.
Šįkart iš tikrųjų.
Tai nutiks greitai.
Mėtys ne tik nedideles bombas ant fabrikų.
Nušluos nuo žemės paviršiaus visą miestą.
Amerikiečiai nori, kad viskas sudegtų.
Kaip gali būti toks tikras?
Iš kur aš žinojau, kad gamini ryžių vyną?
Ar kad Noa mokytojas yra korėjietis, apsimetantis japonu?
Mano darbas – žinoti tai, ko nežino kiti.
Taip išmokau išgyventi.
Privalai padaryti tą patį.
Susitariau dėl prieglobsčio kaime tau,
tavo svainei ir abiem berniukams.
Nepaliksiu savo vyro pūti kalėjime.
Ar supranti, ką sakau?
Amerikiečiai siunčia lėktuvus sunaikinti šitą miestą!
Neliks nieko, kas tau pažįstama.
Manai, kad supranti, ką tai reiškia.
Ne.
Nesupranti.
Aš suprantu.
Sakiau tau.
Tai neįmanoma.
Nori rizikuoti vaikais dėl puspročio, kuris leidosi suimamas?
Aš jo nepaliksiu.
Nepaliksiu.
Tau...
Tau jis iš tiesų brangus.
Ar ne?
Išvertė Sandra Siaurodinė