Japansk dialog er tekstet i blått. Koreansk dialog er tekstet i gult.
Koh-san! Velkommen hjem.
- Loss varene. - Ja, sir.
Loss nå.
Reisen var visst fruktbar.
Så hvem blir det?
Sovjeterne eller amerikanerne?
Det er ikke avgjort.
Du må bli værende. Hold øye med mennene.
Sørg for at ingen stjeler.
Alt blir som beordret.
Ta det med ro.
"Vi skal vise verden nasjonens store styrke.
Våre tapre soldater stormer slagmarken."
Ikke tap med vilje!
"De feige fiendene gjør retrett i frykt."
Mozasu!
Bror!
Kom igjen!
Kom og få en hjemlig smak!
- God morgen! - Bror! Vent!
Prøv den med risrasjonen!
Smaker bedre, og magen føles mettere!
Kom, få en hjemlig smak!
- Kimchi! Deilig kimchi til salgs! - Jeg vant!
- Urettferdig! Bror! - Noa...
- Du vinner alltid. - Jeg sa at du skulle være på vakt.
Hvorfor oppmuntrer du ham?
Mor, hvis jeg ikke gjør det, får jeg ham ikke ut av huset i tide.
Kan jeg få litt kimchi?
Herr Kim. Godt å se deg. Altfor lenge siden sist.
Ja.
Jeg var redd du gikk andre steder.
Hvordan kan jeg det? Ingen andres kimchi kan sammenlignes.
Har du vært opptatt?
Ja, ganske mye.
Du har lite igjen. Jeg håper det betyr at salget går bra.
Gid det var så vel.
Det er lite kål å få tak i.
Dette er mitt siste parti.
Svigerinnen min leter på markedene etter ting vi kan sylte, men...
Hva skal dere gjøre da?
Vi klarer oss på et vis.
Det gjør vi alltid.
Her.
Du ser ut som en som kan ha ansvar for penger.
Det er gode nyheter. Jeg har tenkt å bli veldig rik.
Du har en sønn du kan stole på.
- Takk. - Jeg kommer tilbake.
Adjø.
Den mannen er definitivt spion eller noe.
Du må ikke si sånt selv på spøk.
Hvem hører det?
Man kan aldri vite. Ikke i sånne tider.
- Se på det! - Hva er det? Der oppe!
- Mamma? - Amerikanske fly!
Mor, se!
Det er noe som faller.
Har det. Hva er det?
Hva står det, Noa?
"Til folket i Japan,
krev at keiseren deres stanser denne brutale krigen.
Hvis Japan ikke overgir seg, blir situasjonen verre.
Vi oppfordrer dere på det sterkeste til å godta konsekvensene,
og starte arbeidet med å bygge opp et nytt, bedre og fredelig Japan."
Hva betyr det?
Hvordan blir det verre?
Skjønner du ikke, mamma? Amerikanerne kommer.
ANDRE VERDENSKRIG
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
Med 500 millioner yen i finansiering
fra kloke investorer som dere,
kan jeg dra nytte av tidligere erfaring.
Hvor mye har du fått inn så langt?
Jeg har nesten nådd målet.
Investorer er entusiastiske.
Med beskjedne investeringer og begrenset risiko,
særlig i et løpsk marked som dette,
er den potensielle avkastningen betydelig.
Planlegger du å forvalte fondet på egen hånd?
Det holder kostnadene nede.
Dessuten
er jeg nøytral.
Uansett om dollar eller yen går opp i kurs,
betyr det ikke noe for meg.
Du var så visst ikke nøytral ved Shiffley's.
Vi har hørt om det.
Du spolerte avtalen på grunn av sympati med eieren av eiendommen.
Avtalen gikk i vasken fordi alle var for følelsesmessig involverte.
Kvinnen ville aldri ha solgt.
Ikke til Abe-san. Ikke til Colton Hotels.
Det jeg prøver å si,
er at det er farlig å gjøre forretninger basert på lojalitet.
Forholdet ditt til Mamoru Yoshii...
Vi er bekymret.
For å si det rett ut,
for forbindelsene hans.
Tokyo er nå en metropol med over 11 millioner mennesker,
og likevel føles den som en landsby.
Ikke vær bekymret.
Jeg har ikke noe med ham å gjøre.
Brock, hør her. Det er ingen jippo.
Se på Nikkei!
Kom igjen.
Ville du ha sittet i det behagelige Goldman Sachs-setet
hvis jeg ikke hadde slept deg gjennom college?
Jeg ber ikke om en stor investering. Bare...
Jeg vet ikke hva du er blitt fortalt, men...
Snakkes snart.
Hei!
Hva slags stinkende mat spiser du i dag?
Hør etter! Dere må også lære dette.
Dette er beoseot gangjeong.
Den er vanligvis sterkere,
men det er ikke chilipepper å få. Likevel...
Deilig. Jeg kunne spist 100 stykker.
Neulgeun hobakjeon.
Sist høst dro tanta mi til en gård på landet
og kjøpte et digert gresskar.
Fem ganger større enn min brors hode!
Hun sa at det måtte vare hele vinteren, så nyt hver eneste bit.
Og det gjør jeg!
Bando-kun! Gå ned fra pulten din!
Gå ned!
Til veggen!
Du, Bando.
Er de sanne?
Ryktene om deg.
Hei, hvitløksånde.
Jeg snakker til deg.
Det sies at familien din bor sammen med griser.
Og grisene sover i huset deres. Er det sant?
Han benekter det ikke!
Han ville benektet det om det ikke var sant.
Han lar den bøllen plage meg!
Jeg vet at dusten bare vil irritere meg,
men ærlig talt!
Jeg kommer til å knuse trynet hans en dag...
Noa.
Jeg skjønner hva du føler.
Du er ikke den eneste. Alle kjenner det raseriet.
Særlig her.
Se rundt deg.
Sinte menn roper fæle ting til kona si.
Slitne mødre bjeffer til barna. Brødre hater brødre.
Men, Noa,
det sinnet kommer av å føle seg så maktesløs her.
Det er bare sånn det er.
Hvis du ikke liker det...
...så slutt å være koreansk, Noa.
Selv om det bare er innbilning.
Skål.
Jeg håper du er fornøyd nå.
Med vårt store bidrag av militære forsyninger.
Ja. Alle er fornøyde.
Betyr dette at i de neste kontraktene
blir lojaliteten belønnet?
Ellers
risikerer vi å gjøre deg misfornøyd, Koh-san.
Det virker som alle i Osaka vet hva som skjer når du er misfornøyd.
Jeg for min del foretrekker å beholde alle lemmene.
La oss ha det hyggelig i stedet for å tenke på å gjøre min svigersønn fornøyd.
Generøsiteten hans er tross alt like viden kjent. Vær så god.
Inoue-san. Vi har mye ris som hoper seg opp i koloniene.
Det er umulig å få den sendt til oss nå.
Ja.
La oss binde den til koreanernes rygg og få dem til å svømme hit med den.
Det er til pass for de kakerlakkene.
Gå og se hvor de to gjestene er.
De har vært for lenge borte.
Så det kommer til å skje?
Det er ikke bekreftet.
Men noen meldinger er blitt fanget opp.
Det hviskes om at bombingen vil skje snart.
Snart?
I løpet av noen dager.
Få familien din ut av byen.
Jeg har sendt min ut på landet. Jeg drar etter i morgen.
Men vi kan ikke dra uten å spise den utsøkte maten.
Den Koh-san er imponerende. At han klarer å få tak i all den maten.
Du har stukket hånden i vepsebolet.
Abe-san er på krigsstien.
Tro meg, jeg merker det.
I kveld er prisseremonien hans.
Japans Årets forretningsmann. Det er litt av en ære.
Hils ham fra meg.
Si meg ærlig.
Hvor mye har du samlet inn?
Er det sant? Null?
- Null. - Hamachi.
Du skulle ha spurt meg.
Hva mener du?
Jeg vil ikke ha medlidenhet.
Jeg vil hjelpe deg.
Mener du det?
Tenk at jeg var misunnelig på deg.
Du trenger ikke å åpne gamle sår, Tetsuya.
Jeg vet at det var smålig.
Det var spesialiteten din å være smålig.
200 millioner.
Du er tross alt min eldste venn.
Jeg husker fortsatt
da jeg ble overført til skolen. Du var snill mot meg.
Du kunne vært slem, som de andre.
Den nye gutten er alltid et enkelt mål.
Men du...
Det spillet spilte du aldri.
Det er et dumt spill.
Det er det.
Takk.
Øresnegler.
Klare?
En!
To!
Tre!
Når de amerikanske jævlene setter foten på landet vårt,
vil de plyndre og vanhellige vårt store imperium,
og gjøre det til et flammehav!
Så vi må stå imot djevlene, ikke sant?
Veldig bra.
Hør godt etter.
Vi stikker ikke bare en strådokke.
Dette er fienden!
Jævlene vil brenne ned husene våre,
stjele barna våre,
og hvem vet hvilke andre grusomheter de vil gjøre mot oss?
Så jeg spør dere:
Vil dere la de onde amerikanerne ta dere?
Nei!
Vil dere la dem rive familien deres i stykker?
Nei!
Så angrip!
Hvorfor ødelegger du den? Da kan vi ikke bruke den igjen.
Men det er poenget!
Slå ned fienden så de ikke kan reise seg igjen.
Av gårde med deg.
Konsentrer dere om målet!
Jeg har vært nysgjerrig på deg.
På hvordan du har det. Om du har det bra eller ikke.
Giftet du deg ikke med pastoren?
Den sykelige.
Han ble frisk av sykdommen,
og vi hadde noen gode år.
Men så...
Politiet tok ham.
Er det sant? For hva?
For å hjelpe arbeiderne å kjempe for bedre lønn.
Det er sju år siden nå.
Hvordan klarer du deg da?
Jeg er så heldig å ha svogeren min.
Han ble innkalt til å jobbe i en ammunisjonsfabrikk i Nagasaki i fjor.
Pengene han sendte, var en gudegave.
Men i det siste har de betalt ham med gjeldsbrev.
Og jeg er på mitt siste parti kimchi. Når jeg har solgt det...
Så er det moren min.
Har det skjedd noe med moren din?
Det er tre måneder siden jeg fikk brev fra henne.
Moren min...
Hun er helt alene.
Det er vanskelig, ikke sant?
Men jeg smiler likevel.
For ellers vil barna mine
bare se en mors tårer.
Det vil jeg ikke.
Men, Sunja...
Jeg har hørt at noen damer her lager risvin som de selger på svartebørsen.
Kanskje du og jeg kan...
Men er det ikke ulovlig?
Du sa det selv. Du har ingenting å selge.
Og ingen har penger til å betale for klesvask.
Sunja, jeg...
Jeg er desperat nå.
Ikke misforstå.
Jeg skjenner ikke på deg,
men i min situasjon...
Glem det.
Guttene dine er gode gutter.
ÅPNING
Bestemor!
Du kom!
Du kom i det minste før åpningen.
Du skulle ha strøket den.
Du lurer på hvorfor jeg bekymrer meg.
- Solomon - Far!
- Hvordan ser jeg ut? - Stilig!
Det er dere begge!
Ikke sant?
Skinnende, ny spillehall med skinnende eiere.
Perfekt, hva?
Gratulerer.
Alt ordnet seg på et vis. Jeg er lettet.
Hvordan går det med innsamlingen?
Jeg fikk storfangst i dag.
Husker du Tetsuya?
Sutreungen som alltid pillet seg i nesen?
Han piller seg ikke i nesen mer.
Han viste at han er en ekte venn.
At en som ham investerer gjør at alt kjennes ekte.
Jaså?
Hør her.
Din bestemor og jeg har snakket sammen.
Vi vil ikke at du skal gå glipp av en gyllen mulighet.
Hva er dette?
Bare åpne den.
Hvor har dere så mye penger fra?
Jeg tok opp et lån med dette stedet som sikkerhet.
Tok du opp mer lån?
Spiller det noen rolle?
Bankene praktisk talt gir bort penger for tiden.
Renten er nesten ingenting.
Men det er fortsatt gjeld.
Hva er dette?
Vi gjør dette for deg, og du klager bare?
Det er ikke det.
Men hvis det skjer noe, og jeg mislykkes, så er pengene...
Du er sønnen min.
Hvem vil ha tro på deg
hvis jeg ikke har det?
Gjør ditt beste. Du vil gjøre det godt.
Tanaka Akio. Yoshida Isamu.
På andreplass, Nakamura Minoru.
Og på førsteplass...
Bando Nobuo.
Vi fortsetter der vi slapp i neste uke.
Bando.
En liten prat.
Hvilken bok leser du i timene?
The Adventures of Tom Sawyer.
En amerikansk bok?
Du vet at det er forbudt.
Unnskyld.
Prøv å fokusere på arbeidet ditt.
Hodet ditt
kan åpne mange dører for deg.
Hva slags dører?
En mulighet til å unnslippe denne jammerlige slummen.
Kanskje universitet.
Jeg gikk på Waseda i Tokyo...
Men jeg vil ikke bort.
Jeg vil bli her. Bli pastor.
Jeg hører at faren din ikke er hjemme lenger.
Han kommer tilbake.
Unnskyld?
Faren min,
han kommer hjem.
Derfor må jeg være her.
Hva om han ikke gjør det?
Jeg har sagt det.
Jeg vil ikke dra.
Her.
Jeg trenger den ikke lenger.
WASEDA UNIVERSITET ØVELSER TIL OPPTAKSPRØVE
Men jeg er jo...
Det vet du.
Jeg vet hva du er.
Noa Baek.
DENNE BOKEN TILHØRER OGAWA EIICHI (GO YOUNG HO)
Det er ulovlig.
Men, Kyunghee, har vi noe valg?
Vi har brukt opp sparepengene, og vi tjener ikke mer.
Sunja, hvis det skjer deg noe...
Jeg skal være forsiktig.
Jeg har hørt at økonomipolitiet har informanter der.
Det er for farlig!
Jeg tillater det ikke.
Skal vi sulte i hjel da?
Vet du hvem som gjør sånne ting?
Sultne folk.
Og foreldre med sultne barn.
Kyunghee...
Jeg hørte Mozasus mage rumle mens han sov i natt.
Barna våre er også sultne.
Tror du ikke jeg vet det?
Her om dagen fant jeg mark i rasjoneringsrisen. Mark!
Det som verre er,
er at jeg vurderte å la dem være der, i håp om at de ble mette.
Det er ingen skam i det.
Men vi er ikke der ennå.
Kyunghee.
Bør vi ikke foreløpig prøve å unngå å gi barna våre mark?
Lov meg en ting.
Du må komme hjem til oss hver kveld.
Det vet du at jeg vil.
Det er bare en øvelse. Vi jobber videre.
Dra nå.
Ikke vær redd.
Jeg skal ta meg av disse.
Jeg er lei for at du blir alene.
Det går bra. Jeg er god til å selge.
Men skynd deg før mannen din blir sintere.
Ikke glem det.
Vis bare smilene dine.
- Solomon? - Tetsuya. Jeg er i Osaka nå.
Hva er det?
Abe- san...
Han hørte om investeringene mine.
Men...
Han truer med å knuse oss begge.
Han påstår at du svindler meg.
Hva er det du sier?
Jeg er lei for det. Jeg kan ikke.
Solomon?
- Er du der? - Ta det med ro.
Jeg forstår.
Jeg er lei for det, Solomon.
Det vet jeg.
Solomon. Hva gjør du her?
Bli med på butikken.
- Hva? - Matbutikken nede i gata.
Kaka er ferdig nå.
Vi trenger kopper også.
Jeg ba faren din ikke servere druejus.
Hvorfor står du der?
Jeg går.
Den som tok imot bestillingen din, forsto kanskje ikke.
Forsto ikke "50"?
Bestemor, hva er det?
Jeg bestilte kake til 50, men han gir meg denne.
Er det ikke din feil?
Dette er en kundebestilling.
Det står her.
Men det var ikke det vi bestilte.
Uansett
kan du ikke klandre meg for ikke å forstå dårlig japansk.
Dårlig?
Hvis du bor i dette landet,
må du lære japansk ordentlig.
Vi går.
Dette handler ikke om kake, vel?
Jeg vet ikke hva du antyder,
men liker dere ikke servicen her,
kan dere handle andre steder.
Fins det ikke butikker for sånne som dere?
Hva sa du?
Ikke gå. Svar meg.
Hvem i helvete tror du at du er?
Jeg er født her, akkurat som deg.
Jeg studerte ved Yale University. Skjønner?
Jeg tjente din månedslønn på en eneste dag!
Du er ikke i en stilling der du kan ydmyke oss! Idiot!
Noen hjemme?
Det var razzia på svartebørsmarkedet.
Sunja ble arrestert.
De førte henne bort!
Hva?
Hvor er hun nå? Hvor har de ført henne?
La oss håpe vi får den gamle dommeren. Han er rettferdig.
Håper ikke vi får den unge.
Den mannen er ond.
Solomon, du skremte meg i kveld.
Jeg er lei for det.
Men, bestemor...
Nå...
Det er for vanskelig nå.
Jeg klarer ikke mer.
Jeg...
Jeg kan ikke alltid synes synd på deg.
På tide å våkne.
Tante, hva sa politiet?
Ikke noe nytt ennå, men betjenten lovet å se på det.
Kan vi bli hjemme i dag og vente sammen med deg?
Moren deres ville ønsket at dere dro på skolen.
Det vet du.
Mozasu, våkne.
Han kommer. Vær klar.
Hva skjer?
Han er her.
Navn?
Ryu Kimiko.
Din tredje lovovertredelse. Jeg forstår.
Han prøvde å stikke av uten å betale!
To måneder i fengsel.
To måneder?
- Navn? - Hayashi Asuka.
Første overtredelse. Tre uker i fengsel.
Navn?
Bando Nobuko.
Å. Det er deg.
Du kan gå.
Du er ikke like heldig neste gang.
Husk det.
Neste.
Navn?
Det er en ære å ta imot denne prisen.
Det gjør meg ydmyk
å tenke at jeg har gjort noe som er verdig en sånn hyllest
fra så mange av mine landsmenn som jeg beundrer.
Som jeg sa,
det er en ære å ta imot prisen.
Jeg tenker på det vi måtte overvinne for å være her i dag...
En nasjon som var redusert til utbrente ruiner.
Men vi reiste oss fra asken...
Herr Kim.
Jeg dro til stasjonen,
men de sa at du var løslatt alt.
Men hvordan visste du at jeg var der?
Jeg ber deg bli med meg.
Vil du at jeg skal sette meg i bilen?
Hvor vil du kjøre meg?
Det kan jeg ikke fortelle.
Et mineral fra jordens indre.
Det kalles wolfram.
Når den er behandlet, er den motstandsdyktig mot korrosjon.
Nyttig for fly, missiler, granater og sånt.
Dette muliggjør krigen.
Hvordan fant du meg?
Jeg trengte ikke å lete. Jeg har aldri mistet deg.
Herr Kim arbeider for meg.
For flere år siden ga jeg ham i oppgave å holde øye med deg og barna.
Særlig Noa.
Han er en dyktig gutt,
men han gjør ikke sitt beste.
Hva vil du?
Bombene kommer.
Det har vi hørt i årevis.
Denne gangen er det sant.
Og det vil skje snart.
Ikke bare små bomber rettet mot fabrikkene.
De vil teppebombe hele byen.
Amerikanerne vil at alt dette skal brenne.
Hvordan kan du være så sikker?
Hvordan visste jeg at du laget risvin?
Eller at Noas lærer er en koreaner som later som han ikke er det?
Det er jobben min å vite det andre ikke vet.
Det var sånn jeg lærte å overleve.
Du må gjøre det samme.
Jeg har ordnet med at du, svigerinnen din
og de to guttene får husly på landet.
Jeg lar ikke mannen min råtne i fengsel.
Forstår du hva jeg sier?
Amerikanerne sender inn flyene sine for å ødelegge byen!
Alt du kjenner, blir borte.
Du tror du vet hva det betyr.
Nei.
Det gjør du ikke.
Jeg gjør det.
Jeg har sagt det.
Det er ikke mulig.
Er du villig til å risikere barna dine for en idiot som fikk seg selv arrestert?
Jeg forlater ham ikke.
Det gjør jeg ikke.
Du...
Du bryr deg virkelig om ham.
Ikke sant?
Tekst: Evy Hvidsten