Japansk dialog er tekstet i blått. Koreansk dialog er tekstet i gult
Klar?
Kom igjen.
Jeg tar det, men hold deg nær meg.
Skynd deg! Det blir ikke plass på toget.
Hysj. De kommer.
Ta dem!
Ikke la dem unnslippe!
Pang!
Jeg siktet på hjertet ditt, og jeg tok deg med første skudd!
- Ja, jeg så det! - Vi sprengte dere i filler først!
Og det er min tur til å ha gassmasken.
Få den!
Det er den mannen igjen.
Det er huset mitt.
Mor?
Vi skal hjem.
Dere også.
Farens kropp... Får de den tilbake?
Jeg tror det kommer an på hvor mye av kroppen som er igjen.
Men, Mozasu, husk det pastor Hu sier.
Gud vokter over oss.
Det tror du vel?
Se hvem det er.
Bandooooo.
Mozasu.
Fort deg. Hjelp meg å ta inn vasken.
Hvorfor roper du alltid på meg, tante?
Aldri Noa!
For du leker bare.
Skynd deg!
"Vi må huske å holde språket rent
fra skamplettene av amerikansk imperialisme.
Det vi før kalte 'beruto', kaller vi nå 'midjetau'.
Dette bør våre lærde bruke studiene til."
Tante!
Er alt i orden?
Kan du... Kan du forstå meg?
Er det deg, Noa?
- Noa... - Ropte du?
Noa.
Hva er dette? Hvem er han?
Jeg tror...
Jeg tror... det er ham.
Isak?
Jeg er tilbake, Kyunghee.
Jeg...
Jeg er hjemme.
Jeg er tilbake.
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
Hennessy. Bar.
Litt vann.
Hva gjør du her?
Jeg vil be om nåde.
Fortell meg hva jeg kan gjøre.
Kanskje du og jeg er like.
Både din far og min
oppnådde stor økonomisk suksess.
Og akkurat som deg, når noen sto i veien for meg,
gikk jeg til verks og jobbet hardere og skitnere.
Jeg måtte bevise for verden
at jeg ikke var en ubetydelig mann.
Og nå?
Årets forretningsmann i Japan.
Tildelt av nettopp de som en gang prøvde å ødelegge meg.
Helt fra jeg møtte deg,
visste jeg at du ville komme i veien for meg.
Det som skjedde deg, var min feil.
Så det blir ingen nåde.
For jeg bruker deg til å gi alle i byen et budskap.
Ødelegger du for meg, knuser jeg deg.
Hvor er han? Er han der inne?
Sunja.
Du må forberede deg.
Hvem er det?
Det er meg.
Sunja.
Ja, det er meg.
Hva er dette? Skremme opp folk sånn.
Jeg har bedt for deg dag og natt.
Det må ha vært vanskelig for deg.
Vi var heldige sammenlignet med mange andre.
Jeg er takknemlig mot broren din og svigerinnen din.
De har vært gode mot oss.
Jeg hører at broren min har dratt langt bort.
Jeg vil så gjerne møte ham.
Jeg vil ikke at du skal se meg sånn.
Eller guttene.
Hvorfor bryr du deg om sånt?
Du må bli bedre først.
Ja.
Det er så slitsomt.
Sov litt.
Ikke gå fra meg.
Sunja.
Jeg skal hente legen.
Du blir snart bra.
Han trenger en lege.
Men hvor skal vi finne en?
Så vidt jeg forstår, er de blitt sendt til fronten...
Det må være noen på sykehusene.
Vi må finne en.
Sunja!
Hva om...
Hva om det er for sent?
Bør du ikke være ved hans side?
Du vet ikke hvor mye tid du har med ham.
Kyunghee, har du glemt det?
Han har overvunnet døden før.
Hvis han får legehjelp, kan han overvinne den igjen.
Det vet jeg.
Deg igjen! Hva gjør du her?
Vet du hva klokken er?
- Halmoni. - Forsvinn!
Jeg har ingen andre steder å dra.
Ingen å vende meg til.
Halmoni.
FORSVINN!!
Jeg må fortelle deg noe først.
Huset ditt er som dette
på grunn av meg.
Du...
Etter at jeg ba deg ikke signere, ga Shiffley's meg sparken.
Så ble visumet mitt trukket.
Jeg kommer meg ikke bort herfra.
Ikke bare det, Abe-san gjør...
Nok. Hva med huset mitt?
Jeg inngikk en avtale med noen.
Han bruker forbindelsene sine til å prøve å tvinge deg ut.
Vi skulle kjøpe denne eiendommen,
og selge den tilbake til Abe-san og Shiffley's.
Jeg trengte pengene for å greie meg.
- Jeg var desperat... - Kaller du det en unnskyldning?
Er det ikke sånn det går?
Vi vender oss mot hverandre for å overleve selv,
uten å skjønne at vi gjør jobben deres for dem.
Det er det de vil.
Tvinge oss til å be om nåde.
Endelig.
Du har skjønt det.
Det er meg. Noa.
Noa, hent Sexton Hu...
Han er pastoren vår nå.
Pastor?
Ja. Pastor Yoo døde for noen år siden.
Jeg forstår.
Gå.
Hent pastor Hu.
Fort. Kan du gjøre det?
Ja.
Noa, løp til telegrafkontoret.
Vi må sende en melding til onkelen din.
Men far ba meg hente pastor Hu til ham.
Jeg forstår.
Han vil nok be sammen.
- Gå da. - Ja.
Hva med meg? Jeg kan gå til telegrafkontoret.
Forstår du hvor viktig dette er?
Jeg klarer det.
Jeg skal sørge for at onkel får beskjeden.
Unnskyld meg. Jeg må sende et telegram til onkel i Nagasaki.
Det er veldig viktig.
Kan du lese det?
Tjueen tegn.
Åtti sen.
Sjekk at teksten er riktig.
ISAK HAR KOMMET HJEM.
HAN ER DØENDE.
Pastor! Han er hjemme!
Noa.
Etter alle disse årene er faren min endelig hjemme.
Men han er veldig syk.
Hjelp ham. Jeg vet at du kan det.
Kan dere ha oss unnskyldt?
Faren min er endelig tilbake.
Bli med, vær så snill.
Be for ham.
Be Gud gjøre ham frisk.
Bønnene mine er nok ikke nok.
Jeg vet at han vil høre på bønnene dine.
Du vet at det ikke er så enkelt.
Det må det være!
Jeg har vært snill,
ikke sant?
Jeg har prøvd så hardt å være snill.
Herren kan ikke se bort denne gangen.
Ikke nå igjen.
Jeg henter tingene mine.
Han trenger en lege.
Det er derfor jeg er her.
Prioriter å få deg selv og guttene ut av byen.
Du trengte ikke å spørre om hvem det var til.
Du visste det.
Så si meg noe.
Kunne du ha fått ham ut før?
Jeg klarte å få ham ut nå
fordi jeg lovet en fengselsansatt
fritt leide ut av byen for ham og familien hans.
Alle er desperate etter å komme seg ut.
Alle bortsett fra deg.
Du må være desperat
når du kommer til meg.
Det er jeg.
Vi gjør en avtale.
Jeg skaffer deg en lege.
Den beste som er igjen i byen.
I bytte
blir du og guttene med meg.
Med eller uten ham.
Lov meg det.
Så lett det er å glemme hvor harde de årene var.
Men se nå.
Da jeg kjøpte denne eiendommen etter krigen,
ga de den nesten bort gratis.
Hva?
Jeg tuller ikke.
Hvordan skulle jeg ellers hatt råd til den?
Jeg lurer på hvorfor.
Det var noen rare rykter om eiendommen.
Hva slags rykter?
Skjebnen min er å mette en munn til.
Den magen er en uendelig avgrunn.
Halmoni, vent. Hva slags rykter?
Hvem kan huske detaljene?
Noe om militærskolen som lå her.
Lastebilene begynte å komme en dag.
Lastet med lik.
Hvorfor ta med lik til en militærskole?
Hvem vet?
Det var under krigen, så ingen stilte spørsmål.
Er det alt? Var det ryktene?
Spis sakte, ellers blir du syk igjen.
- Halmoni. - Hva?
Har du enda flere spørsmål?
Jeg har sagt det alt!
Det er lenge siden.
Forstyrre de døde... Hva er poenget med det?
Er det mulig at knoklene er her fortsatt?
Halmoni.
Jeg måtte glemme det.
Forstår du?
Jeg prøvde så hardt å glemme det.
Hvordan skulle jeg ellers kunne bo her?
Men disse knoklene, kanskje de kan gi oss noe.
Hva mener du?
Forstår du ikke?
Det er sånn vi slåss.
Vi kan hindre at de kommer etter oss.
Se! Da han var like liten som meg,
brøt han en rekord i armhevinger hjemme hos seg selv.
Han er sikkert superrik nå.
Er det så viktig for deg å bli rik?
Selvsagt! Hvis jeg var rik, kunne vi gitt deg de beste legene
og kjøpt et større hus.
Og hvis vi har penger igjen,
kan tante kjøpe sukker på svartebørsen og lage sukkertøy.
Er alt i orden?
Jeg vokste opp i et stort hus
med mange rom.
Men de fleste av dem fikk vi ikke gå inn i.
Jeg ville sneket meg inn.
Det er jeg sikker på.
Men poenget er at jeg ikke savner det store huset,
bare de som bodde i det.
Ekte rikdom, Mozasu...
Det er å være elsket.
Men, far, hvorfor må det være det ene eller det andre?
Jeg vil bli både elsket og rik.
Hva skjer?
Bare enda et strømbrudd.
Det skjer nesten hver kveld nå.
Jeg skal tenne en lanterne.
Her.
Så du ikke er redd.
Takk, min sønn.
De er her!
Far.
Det gleder meg å se deg igjen, min bror.
Pastor, du kom.
Jeg måtte jo det.
Endelig å se ham hjemme...
Jeg må snakke alene med pastoren.
Kom nå.
Noa kan bli.
Far.
Mozasu, hjelp meg med lanternene.
Men, Halmoni, hvis det du sier, er sant,
vil ikke et selskap som Colton røre dette stedet.
Hvordan kan du tenke på det igjen?
Hør på meg.
Når vi har solgt tomten til Abe-san,
sprer vi rykter om knoklene.
Vi vet ikke engang om de fortsatt er her!
Det spiller ingen rolle. Et sånt rykte vil sende Colton vekk.
Det er jeg sikker på.
Og uten dem blir Abe-san sittende igjen med et stort lån.
Hvordan kan du tenke på å utnytte de døde?
Den fortiden er ikke mitt ansvar. Jeg hadde ikke noe med det å gjøre.
Nok!
Så hva var det godt for?
Alt det utrettelige arbeidet?
Det var deg, ikke sant?
Det var du som anga meg.
Pastor?
Ja. Du har rett.
Det var meg.
Jeg hadde lenge mistenkt at du mislikte meg.
Hvorfor?
Jeg mislikte deg ikke.
Jeg avskydde deg.
Det var så lett for deg å bli elsket.
Men for meg...
Til og med mine egne foreldre sviktet meg.
Det var pastor Yoo som tok imot meg
når alle andre bare ville ha meg bort.
Han oppdro meg alene og var glad i meg
helt til du kom.
Og så stilnet kjærligheten hans.
Så jeg meldte deg til dem.
Men tilfredsstillelsen jeg trodde jeg ville føle...
Den kom ikke.
Jeg ba inderlig om at du skulle bli løslatt.
Tror du jeg er her på grunn av deg?
Familien din ba utvilsomt også,
men jeg lover at stemmen min var med i koret.
Jeg prøvde å gjøre opp for meg
overfor ikke bare Gud, men for familien din og Noa...
Jeg prøvde av hele mitt hjerte.
Jeg forstår at jeg ikke har noen unnskyldning.
Du tilgir meg aldri...
Jeg tilgir deg.
Det kan du ikke.
Du kan aldri tilgi ham. Aldri!
Alle disse årene...
På grunn av ham...
Du må tro meg, Noa.
Jeg vet hva jeg har tatt fra deg.
Kom deg ut! Hold deg unna oss!
- Noa! - Jeg er lei for det, Noa.
Jeg er lei for det!
Pastor, hva er det som skjer?
Noa.
Far.
Hvorfor?
Jeg vet det. Hvordan kan jeg si noe?
Hva vet jeg om ekte lidelse?
Tanken på å legge seg med tom mage...
Jeg kan ikke forestille meg det.
Jeg har levd et patetisk enkelt liv.
Det er forståelig at du vemmes ved meg.
Når jeg ser hvordan du ser på meg...
Hvordan bestemoren min ser på meg...
Da spør du sikkert deg selv...
"Levde jeg virkelig gjennom alt det for dette?"
Ikke?
Du ville da sagt at alt var meningsløst.
Jeg er lei for at jeg holder deg oppe så sent.
Jeg skal ikke komme tilbake. Det lover jeg.
Jeg angrer ikke på hvordan jeg har levd.
Det var et godt levd liv.
Mine sønner, en knust kropp med brukne bein...
Det er alt jeg har å gi dere.
Men husk likevel dette:
Den pastorens skjebne, og vår...
Vi er i samme båt.
Noa,
nåde er verken en gave eller en kraft.
Nåde er en innrømmelse.
Overlevelse har en pris.
Det er så mye jeg vil si til dere begge.
Men vit denne ene tingen.
Uansett hva...
...så er dere sønnene mine...
...og jeg er faren deres.
Jeg er her!
Jeg har med legen. Han skal hjelpe oss.
Det ordner seg nå.
- Far! - Dette er ikke bra. Gå ut av rommet.
Legen skal hjelpe ham.
Mozasu, Noa, kom.
Mor!
Jeg skal være ærlig.
Din manns lunger er fulle av slim.
Vi kunne drenert dem på et sykehus,
men det som er verre,
er at han har blodforgiftning.
Jeg tror ikke...
...han har mye tid igjen.
Det må være noe du kan gjøre.
Vær så snill.
Er det pengene, skal du ikke tenke på det.
Si det.
Jeg betaler hva som helst. Han trenger ikke å tenke på det.
Jeg skal få tak i pengene.
Mannen din har høyst
noen timer igjen.
Det de gjorde mot ham...
Det er grusomt.
Det er fryktelig.
Tilgi meg.
Jeg visste ikke
at det ville koste oss dette.
Det er ingenting å tilgi.
I de årene du har vært borte,
har så mange kommet til meg for å snakke om din godhet.
Det du ofret for andre.
Det var den mannen jeg møtte for 14 år siden,
og det er den mannen jeg ser nå.
Verden kan ha forandret seg...
...men det har ikke du.
Jeg vil se guttene vokse opp.
Sunja...
Min hustru, jeg vil holde rundt deg.
Jeg...
Jeg vil leve.
Så mye.
Jeg dør etter å leve.
Når jeg er borte...
...må du finne noen.
Ikke si sånt.
Du har så mye kjærlighet å gi.
Det vet jeg.
Å bli elsket av mannen min,
å bli æret av deg...
...det har betydd alt.
Men hvordan skal du fortsette?
Ikke vær bekymret for oss.
Jeg lover deg.
Barna våre...
...skal leve gode liv.
Noa og Mozasu...
De skal ha det godt.
Det vil aldri være en annen mann som faren deres.
Det skal dere aldri glemme.
Aldri.
Hva gjør du her?
Avtalen er i orden.
Hun selger til Abe og Colton for 1,4 milliarder yen.
Vi får et honorar på ti prosent.
Men dette skal du vite. Hotellet blir aldri bygd.
For vi skal kjøre det i senk.
Og Abe-san skal vite
at det var jeg som gjorde det mot ham.
Dette er ingen øvelse! Det er et flyangrep!
Skynd dere til bomberommet!
- Løp! - Skynd dere!
Hva gjør du? Vi må dra!
Løp! Kom!
- Vent, moren min... - Mor!
Sunja!
- Men mannen min! - Løp!
Nei. Jeg kan ikke forlate mannen min!
Tekst: Evy Hvidsten