A japán nyelvű megszólalások kékkel, a koreaiak sárgával vannak feliratozva.
(koreaiul) Noa!
Szundzsa, megjöttünk.
Ott van!
Látom!
Hol voltatok?
Azonnal indulnunk kell.
Meghalt a férjem.
Szundzsa, kik ezek az emberek?
Ő itt Ko Hanszu, a család barátja.
Ő találta nekünk a helyet vidéken.
Az az utasítás, hogy menjünk bunkerbe.
Azok a bunkerek nem fogják megvédeni magukat.
De nincs itt a férjem.
Nem mehetünk el az engedélye nélkül.
Mire megkapják, addigra mind halottak lesznek.
Ha egyszer elkezdődik a bombázás, az amerikaiak könyörtelenek lesznek.
Menni kell.
Tudom, hogy ez hirtelen jött, de bízhatunk bennük.
Ko úr biztonságos helyre visz minket.
Menjetek! Csak a legszükségesebbeket hozzátok!
- Siessetek! - Menjünk!
Noa, tegyél el még egy pokrócot!
Mit csinálnak? Nincs időnk.
Ezeket nem dobhatom el.
Családi örökség. A férjem és én...
Nem fogja fel, mi történik?
Nem vagyok ostoba!
De ezek generációk óta velünk vannak.
Nem fogom elveszíteni.
Engedjen oda!
Menjen csomagolni! Ezt bízza rám!
Igyekezzen!
Mozaszu, hol a sapkád?
Már eltettem!
Siessetek, szálljatok be!
Gyorsan!
Dzsijun...
Nincs senkije.
Lehetetlen. Most nem állhatunk meg a kocsival.
Különben sosem jutunk ki.
Biztos, hogy már biztonságban van a gyerekekkel a bunkerben.
Találkozunk még vele.
(japánul) Töltsétek meg a vödröket!
Befelé! Befelé! Gyorsan! Fedjétek be a tetejét!
Engedjetek be!
Könyörüljetek meg rajtunk!
A lányom! Beteg!
Engedjetek be!
Felébredtél.
Végre ideértünk.
Mozaszu, óvatosan.
Szundzsa, tényleg itt kell laknunk?
Erről van szó?
Hívtam pár embert, hogy szedjék rendbe ezt a helyet.
Hoznak majd mindent, ami csak kell.
Pokrócokat meg effélét.
De itt döngölt padló van.
És nincs konyha.
Mikor mehetünk haza?
Előbb legyen vége a háborúnak!
Kétlem, hogy áll még egyáltalán a házuk.
Megkértem Kim Dzsangót, hogy maradjon itt.
Az lehetetlen.
Nekünk ő egy vadidegen férfi.
Szundzsa, tudod, hogy Joszeb soha nem engedné meg. Soha.
Igaza van.
Hogy élhetnénk egy olyan férfival, akit alig ismerünk?
Ne beszélj szamárságokat!
Szerinted ez a város?
Gondolnod kell a gyerekekre!
Elfelejted, hogy vidéken nőttem fel.
- Ahogy én is. - Már megbocsásson,
magát szolgálók hada vette körül!
És te...
Te nem jártál vidéken majdnem 14 éve.
Ilyen időkben megváltoznak az emberek.
Nem tudod, mire sarkallja az embereket a kétségbeesés.
Hallgass rám!
Kim marad. Megbízom benne.
Sok dolgunk van.
Noa, segíts kipakolni a kocsit!
Kiunghí, tudom, hogy nem erre számítottunk...
Ide hallgass!
Nem a mocsoktól félek. Azzal ki tudok egyezni.
A kemény munka sem ijeszt meg.
Erre megesküszöm.
De ahogy körülnézek itt...
Tudva, hogy nem vagyok jobb egy állatnál...
És, hogy ilyen messze van Joszeb...
Tényleg nem tudunk máshova menni?
Nem.
A magunkfajták nem tudnak.
Mindent el fogok követni, hogy kényelmessé tegyem nektek.
Azt nem akarom.
Azt sem akarom, hogy félreérts.
Bár hálás vagyok mindenért, amit tettél,
de nem kell tőled többet semmi.
Olyan elviselhetetlen neked, hogy elfogadd a segítségemet?
- Hogy segítsek mindkettőtöknek... - Megijeszt.
Nem kell félned! Soha nem fogja megtudni.
Okos fiú.
- Meg fog érezni valamit... - Soha gyanítani se fogja.
Ilyesmi álmában sem jutna eszébe.
Veszélyes játék.
Gondolod, hogy olyat tennék, ami veszélyezteti a fiamat?
Honnan tudjam?
Úgy beszélsz, mintha ismernénk egymást.
Nem ismerjük.
Ez nem igaz.
Tizennégy év.
Már nem az a lány vagyok az öbölnél.
Most már...
Özvegyasszony vagyok.
Mint az anyám.
Szundzsa!
MIN JIN LEE KÖNYVE ALAPJÁN
PACSINKÓ
1945. JÚNIUS
Megkérdezném a munkavezetőt, hogy igaz-e.
Kár a gőzért!
Nézz csak rájuk! Nézd, hogy meghíztak!
Egyértelmű, hogy többet kapnak, mint mi.
Ne is törődj velük!
Mégis hogy? Be nem áll a szájuk.
Bárcsak elárulnád, hogy igazából miről beszélgetnek!
Mire mennél vele?
Azt mondták, hogy kövér vagyok, igaz?
Azt a szót legalább értem.
Ugyanazt a munkát végezzük,
de úgy állítják be, mintha mi naplopók lennénk.
Nem ez az első, hogy ilyet hallani tőlük.
Mit foglalkozol vele ennyire?
Engem az a csinos bosszant leginkább.
Nézzetek csak rá!
Azt hiszi, jobb nálunk.
Mégis mitől van ilyen nagyra magával?
Ha a kezetek járna, nem a szátok,
akkor már rég kész lehetnétek.
Nézzétek! Helyettetek dolgozik mindenki más.
Ki vagy te, hogy parancsolgass nekünk?
Nem a te fajtádnak dolgozunk!
Olyan biztos vagy ebben?
Mi ez a locsogás?
Folytassátok a munkát!
Valami gond van?
Gyere! Gyere ki gyorsan!
Megszökik!
Segíts!
Szabad akar lenni!
Fuss! Ne hagyd, hogy elkapjon!
Siess, fuss el!
- Mozaszu, megszökik! - Fuss! Menj!
Segíts!
- Segítsen nekünk! - Fuss!
Kim úr, ide, ide!
Elkaptam.
Nem igazság! Kettő egy ellen.
Nem, hála neked.
Vissza tudod vinni?
Annyival jobb itt, mint az iskolában!
Szerinted nem?
Remélem, soha nem megyünk vissza!
A háború nem fog örökké tartani.
Amellett ilyen életet akarsz?
Csirkék után futkosni és a tyúkszart pucolni?
Nekem megfelel.
Mi lenne, ha nem hozott volna ide minket Ko Hanszu?
Nagyon szerencsések vagyunk, nem?
De anyától nem volt igazságos.
Miért csak ilyen későn mutatta be nekünk Ko-szant?
Gondolj csak bele, mennyi cukorkát ehettünk volna!
Micsoda pazarlás!
Elnézést!
Biztos nem emlékszik rám.
Itt voltam a múltkor este.
Emlékszem.
Aggódtam.
Hogy van
az unokája?
Nem kellett volna olyanokat mondania aznap este.
Nem vallott rá.
Nem, ezzel nem értek egyet.
Az eladó viselkedése elfogadhatatlan volt.
Bátorság kellett hozzá, hogy az unokája szóvá tegye.
Látom, kényelmetlen helyzetbe hoztam.
Nem ez volt a szándékom.
Elnézést kérek!
Mit akarsz, Szolomon?
A tulajdonosnő hajlandó eladni.
Ezúttal tényleg.
Öregem, te aztán kétségbeesett lehetsz!
Persze hogy az vagy.
Hallottam a tőkealapról, amit megpróbáltál összeszedni.
Sajnálom, hogy nem jött össze.
Abe. Ő a célpont.
Ki innen! Nem változtál semmit.
De igen.
És csak három hónapra elég maradt a bankszámlámon,
nincs vesztenivalója ennek az embernek, akit itt látsz.
Nincs? De azért segítsek, igaz?
- Igen. - Oké.
Mégis miért segítenék?
Mert az, amid neked van itt,
amiért az asztal mögött gürcölsz,
eljátszva a jó közkatonát,
az nem az a Tom Andrews, aki a ranglista élén volt
nyolc egymást követő évben.
Viszont akkor nem volt a célkeresztjük a hátadon, ugye?
Miről beszélsz, Szolomon?
Az igazi okról, amiért itt vagy, Tom.
Amiért New York elküldött.
Hallottál a súlyos hanyagságomról az ügyfelek vagyona fölött, hm?
Nem mintha magyarázattal tartoznék neked,
de egy pasi volt az... egy kibaszott pasi, aki ki akarta törni a nyakam.
Mert volt merszem megmondani neki, hogy nem ő a kurva Midász király.
És erre totál begurult rám,
és végignyálazta az összes kurva üzletemet.
Találd ki, melyik volt!
A Baldwin United.
Kik a faszok azok? Tök mindegy.
Nem számít, Szolomon.
Szabálytalanságok voltak az űrlapokon.
Nem mintha én töltöttem volna ki őket.
Persze hogy nem. Valami olyan szaros elemző volt, mint te.
De a cég tisztázta a neved.
A végén, ja.
Mégis száműztek.
Szia, Tokió, a börtönöm!
Akkor te mit akarsz, Tom?
Látni a gyerekeimet évi egynél többször.
Megelégednék azzal is, ha nem utálnák a pofámat.
Nem, amit igazából akarok...
hogy az exfeleségem kamatyoljon egy gazdag új férjjel,
és engem békén hagyjon a picsába.
Az nagyon jó lenne.
Nem, nem ezt akarod igazából, Tom.
Te haza akarsz menni.
Nem ez az igazság?
Mi lenne, ha azt mondanám, hogy jövő ilyenkor már otthon lehetsz?
Távol ettől a cégtől,
a saját kényelmes tőkéddel, hogy belevághass egy új buliba,
hogy megmutasd a világnak, hogy megy ez még Tom Andrewsnak.
Komolyan mondom. Összejöhet.
Természetesen vannak feltételek.
Anya! Tudtam, hogy el fog jönni!
Mozaszu!
Hé, várj!
Ko úr!
Anyám, nézd!
Fel se fogtam, mennyire hiányzott a zene.
Szundzsa, ezt hallgasd!
Semmiség, de örülök, hogy tetszik.
Mit hoztál még nekünk?
- Mozaszu! - Tessék!
Nahát!
Nézd, Noa! Mondtam, hogy hozni fog.
A kedvencem.
Noa, ezeket neked hoztam.
Szeretném, ha mindet elolvasnád. Figyelmesen.
Szeretné, ha lefordítanám magának?
Én is el tudom olvasni. Az érdekel, hogy neked megy-e.
Nem a nyelvről beszélek,
hanem hogy mi van benne, és mi nincs.
Más szóval meg kell tanulnod kiolvasni belőlük azt, ami nincs ott.
Nahát, milyen sok van benne!
Ez meg mi?
Óvatosan fogd!
Reptettél már papírsárkányt?
Nem, még soha.
Akkor megnézzük, hogy boldogultok vele?
Igen!
- Indulás! - Menjünk a folyóhoz!
Ott tökéletes lesz!
Gyere!
Mégis mit csinálsz?
Szundzsa, minden fiúnak tudnia kell sárkányt eregetni.
Fiúk!
Tudod, óvatosnak kéne lenned.
Azt hallottam, hogy a pasinak, aki ezt az irodát használta, nem ment túl jól.
Gondolod, hogy az iroda miatt nem ment neki?
Nem tudom.
De azt hallottam, hogy...
egy kicsit túl sok volt a pasi.
El volt telve magával.
Én azt hallottam, hogy amerikai volt.
Ez talán megmagyarázza.
Miért jöttél?
Azért, hogy elújságoljam Tomnak a jó hírt.
A tulajdonos úgy döntött, hogy eladja.
És neked ebben szereped volt, gondolom.
Igen.
- Mennyi a részed? - Öt százalék.
Értem.
Gratulálok!
Köszönöm!
Van még valami?
Szeretném, ha tudnád...
hogy neked kéne ezt a helyet vezetned.
Keményebben dolgozol, mint bárki.
És okosabb is vagy.
Borzasztó dühítő lehet.
Mert az a nap soha nem fog eljönni,
és ezt mindketten tudjuk.
Bármennyire is megérdemelnéd.
Nagyon sajnálom.
Szorítok neked.
Szívből.
Egy pillanat!
Van kedved vacsorázni?
Mármint úgy, mint egy randin?
Az amerikaiaknál így mennek a dolgok?
Mindent muszáj meghatározni?
Nem. Csak tudni akartam, hogy zuhanyozzak-e előtte.
Légy szíves, zuhanyozz le!
Egy feltétellel.
Mi lenne az?
Én választom ki a helyet.
Tessék!
Ma minden eledelt felfalnak.
Az ember azt hinné, hogy napok óta nem ettek.
Aligha igaz. Mivel tegnap is degeszre tömtem őket.
Akkor mindennap idejön?
Kivéve hétvégén.
Hétvégén túl sok a gyerek.
Nem szereti a gyerekeket?
De, nagyon szeretem őket.
Jó, azért nem mindet.
De a madarak félnek a gyerekektől.
Vegyen!
Ó, az a hím nem tetszik nekem.
Minden eledelt ellop.
Miből gondolja, hogy hím?
Az egy tojó.
Komolyan?
De nézze csak azt ott!
Ha egyszer nekilát, akkor nem tudja abbahagyni.
Rosszabbak, mint az Ikaino negyed disznói.
Ott nőtt fel?
Nem, nem ott.
Jeungdóban születtem.
Jeungdóban? Az hol van?
Nem itt.
Sok dolgom van még.
Mennem kéne.
Az unokám...
Rendes fiú.
De mostanában sok nehézséggel küzd.
Biztos nehéz időszak lehet.
Nem könnyű.
De azt reméltem, hogy neki azért már más lesz.
Amikor annyi idős voltam, mint ő,
sorban álltam a fejadagokért, és légiriadó-gyakorlatokon vettem részt.
Azt gondoltuk, hogy az amerikaiak jönnek, és lemészárolnak minket.
Nem lehet hibáztatni azért,
hogy nem egy őrült világban él, igaz?
De ez nem azt jelenti, hogy neki könnyebbnek kéne lenniük a dolgoknak?
Nem.
Mindegy, milyen idők járnak, az élet sohasem könnyű.
Kivéve, ha istenek lennénk.
Na, hess, mehettek!
Magasabbra!
Ez az!
Gyorsabban, gyorsabban!
Repítsd magasabbra!
Repítsd!
- Ne hagyd leesni! - Gyorsabban!
Még! Ez az!
Mozaszu, vigyázz, meg ne botolj!
Annyira jó! Várj meg!
Noa! Mozaszu!
Noa!
Anya!
- Mozaszu, gyere ide! - Anya!
Északra tartanak.
Ha Nagaszaki lenne a céljuk, akkor másfelé mentek volna.
Azok a repülők nem a férjéhez repülnek.
- Kiunghí! - Hadd legyen kicsit egyedül!
Tessék! Mind kész.
Szerencsés a sógorom, hogy ilyen értékes csomagot kap.
Biztos mindannyian őt irigylik.
Remélem is.
Remélem, jó lesz rá.
Megyek, átviszem ezeket.
Késő van. Menj reggel!
A munkavezető azt mondta, holnap megy a postára.
Olyan hamar el akarom küldeni, ahogy csak lehet.
Úgysem tudom, hogy tudnék-e ma éjjel aludni.
Kiunghí,
biztos vagyok benne, hogy jól van.
Tudom.
De mi lesz holnap?
Vagy holnapután?
Azt nem ígérheted, hogy örökre jól lesz.
Az lehetetlen.
Mi itt vagyunk együtt...
És ha arra gondolok, hogy ő egyedül van...
Annyira igazságtalan!
Noa!
Elég lesz.
Menj lefeküdni!
Te...
Apádat...
Nem szabad elfelejtened őt.
Ugye tudod?
Hogy felejthetném el?
Tudtam! Tolvaj van köztünk!
Valaki lopja a tojásokat!
Mi a baj?
Pár napja
egyre kevesebb és kevesebb tojást találok.
Amikor mondtam a munkavezetőnek,
azt mondta, hogy igazam van.
A munkavezető nagyon mérges volt.
De megígértem neki, hogy elkapjuk a tolvajt.
Miért ígérgetsz ilyeneket?
Hogy fogod elkapni?
Gondoltam, állíthatnánk egy csapdát.
- Csapdát? - Az meg mi?
Nem fog működni.
Ha tényleg el akarod kapni a tolvajt, akkor lesben kell állnod.
Hogy tetten érd.
Ez igaz!
Anya, megengeded? Kérlek!
Biztonságos ez? Mi van, ha valami veszélyes alak?
Azt hiszem, hogy a két fiú meg én elég erősek vagyunk együtt.
Bárki is az.
Jobb, ha azonnal fülön csípjük, és csírájában elfojtjuk ezt a dolgot.
Anya, ő ért ezekhez a dolgokhoz.
Elég ránézni, látni rajta.
- Biztos, hogy jó így... - Megvan a terv.
Eredj, mondd el a bátyádnak!
Vacsora után megkeressük a tökéletes helyet, ahol lesben állhatunk.
- Hogy hangzik? - Imádom ezt a tervet.
Elmondom a bátyámnak.
Egyre jobban szeretek itt lenni.
Biztos benne?
Ne aggódjon!
Valószínűleg csak egy éhes falusi ólálkodik erre.
Nem baj, ha én is jövök?
Maga is velünk akar jönni?
Most hallottam először lesben állásról.
Izgalmasnak hangzik.
De ha láb alatt lennék...
A fiúk egészen biztosan örülnének.
Ettél már jakitorit, ugye?
Persze.
Isten hozta önöket!
Két sört kérnék.
Nagyon finom itt az étel.
És olcsó.
Tökéletes a helyzetemben.
Köszönöm!
Tudod...
Tudom, hogy nem volt köztünk mindig rózsás a helyzet.
Ez főleg az én hibám.
De most itt vagyok.
Felhagytam a színjátékkal.
Ha neked ez így nem felel meg...
akkor nyugodtan elmehetsz.
Nem sértődök meg.
De azt akartam, hogy tudd.
Nem leszek mindig ennyire a gödör alján.
Okos vagyok.
Céljaim vannak.
Most már ismerem a játékszabályokat.
Nem fogom olyanok kárára csinálni, akik nem ezt érdemlik.
De akik igen...
azokkal szemben fair a játszma.
Ahogy mondtam, ha ez így neked nem felel meg,
azt is megértem.
Egészségedre!
Órák óta itt vagyunk.
Meddig kell még várnunk?
Még csak két órája várunk.
És maradj csöndben!
Így minden tolvajt elijesztesz.
Mozaszu!
Lehet, hogy ma este nem kapunk el senkit.
Ha okos, akkor pár napig nem merészkedik erre.
Úgy érti, hogy ma este nem lesz semmi?
Ki a megmondhatója?
Kim úr, hol ismerte meg Ko urat?
Noa!
Nem illendő ilyet kérdezni.
Semmi baj.
Látom, hogy már meg akartad kérdezni egy ideje.
A kikötői dokkoknál ismertem meg 15 évvel ezelőtt.
Akkoriban ott dolgoztam.
Minden munkát elvállaltam, amit találtam,
és sokszor keveredtem bajba.
Milyen bajba?
Verekedésekbe.
Ostoba voltam.
Tudatlan.
És dühös is.
Veszélyes keverék.
Miért volt dühös?
Még Koreában volt apámnak egy kis gazdasága.
Bár nem volt valami nagy, de megvolt belőle a betevőnk.
De amikor bejöttek a japánok,
akkor elrendelték, hogy a gazdák jegyeztessék be a földjeik méretét.
Egy hivatalnok elírt valamit, apám földjét túl nagynak nyilvánította.
Amikor megjött az adófizetési meghagyás, akkor apámnak nem volt miből befizetni.
Elvették tőle a földet.
Végül aztán
a kisebb testvéreimet különböző rokonokhoz küldték.
Anyám sokat sírt keservesen utánuk.
És az apám iránt érzett szerelme
megkeseredett.
Egy reggel apám kiment a földre.
A földre, ami valaha az övé volt.
Soha nem jött vissza.
Ott temettem el...
ahol régen a krumplija termett.
Nem sokkal ezután eljöttem otthonról.
Oda nézzetek!
Pontosan hányan lehetnek?
Van valaki a kapunál.
Lefüleltek! Futás!
- Fuss, fuss! - Bátyám, jól vagy?
Megszöknek!
Ne fájjon miattuk a fejed!
Egyet elkaptam.
Ez ő!
Ismered ezt a fiút?
Ő az egyik, aki bántotta Noát az iskolában.
Kérem! Ha a tanítók a templomban megtudják, meg fognak verni.
Az egyik menekített fiú vagy?
Miért lopod a tojásainkat?
Nincs elég étel 20-unknak.
Kopog a szemünk az éhségtől.
Mit akarsz vele csinálni?
Én?
Te döntöd el. Elengedhetem egy figyelmeztetéssel.
Vagy visszavihetem a templomba, történjék is vele bármi.
Engedje el!
De olyan sok gonoszságot csinált veled!
Lódulj! Mielőtt Noa meggondolja magát!
Hé!
Mondj el mindent a többieknek! Megértetted?
Hogy engedhetted el csak így?
Visszavághattál volna neki.
Helyesen cselekedett a bátyád.
Jobb, ha az ellenséged az adósod, mint fordítva.
Fogadok, hogy Noa már tudta ezt.
Tényleg?
Ezt nem szabad elfelejtenem.
Menjünk! Késő van.
Ugye milyen izgalmas volt, nénikém?
Túlságosan is.
Kész csoda lesz, ha el tudunk aludni ma este.
Halló!
Megtörtént.
Az ingatlan már Abe- szané.
Már mind benne vagyunk. Ajánlom, hogy beváljon.
Be fog. Tudom.
A feliratot fordította: Binder Natália