Enda en?
Hvor mange er etter oss?
Vet du ikke hvor digert USA er?
De må ha tusenvis av soldater.
Og kommer alle hit?
Hvem vet?
Bedre å være forberedt enn å angre.
Synes du ikke?
Jo. Du har et poeng.
Men hvor er broren din?
Rart at han ikke er på oppdrag med deg.
Han går nok rundt et sted.
Hvis han ikke er sammen med dummingen,
leser han nok en av de kjedelige bøkene fra Koh Hansu.
Han er ikke morsom lenger!
Jeg skjønner at du er såret over ting.
Hva er poenget med å bo her
hvis man ikke skal ha det gøy?
Dette må du vite.
Broren din er familiens overhode nå.
Det er like mye en byrde som et privilegium.
Hva er byrden?
Han får alltid først av alt.
Ja,
men når han blir eldre,
blir det hans byrde å ta vare på familien.
Den eldste kan ikke gjøre feil.
Du forstår ikke hva det betyr ennå,
men tro meg, du får et enklere liv.
Det vet jeg godt.
La oss sette i gang igjen.
Jeg tok den!
Du hadde bedre vinkel.
En feigings unnskyldning.
Det er flere slanger rundt her.
Jeg skal vise deg hvem som er en feiging.
Hvis krigen fortsetter sånn,
kan vi bli boende her for alltid.
Det ville vært greit nok.
Vil du ikke dra hjem?
Sikkert.
Men jeg vil ikke tilbake til skolen.
Men du var så populær.
Det er nok mer faren min enn skolen.
Han tok aldri noen eksamener,
men hvis jeg ikke får høyeste karakter, banker han meg.
Og siden du var best i klassen i år,
fikk jeg alltid bråk med ham.
Du skulle sett ansiktet hans da broren min fortalte at du var koreansk.
Han brukte begge knyttnevene den kvelden.
Hei!
Forestill deg at Ogawa-sensei så oss nå.
Han ville gnidd seg i øynene og trodd det var feil.
Hva er i veien?
Er vi venner nå?
Hør her.
Jeg vet at jeg var fæl mot deg.
Og, vel,
jeg er lei for det.
Kan vi være venner nå?
Her.
La dem være. De kommer snart ut av huden.
For å bli hva?
Hvem vet?
Men de avslører det snart.
De er ekle.
Takk. Men...
Er det noe i veien?
Angår deg ikke. Hvorfor bryr du deg?
Herr Kim har rett til å kjefte.
Jeg må tilbake til jobben.
Gjødselen er på lastebilen.
Loss den før jeg er tilbake.
Sunja, hva er det?
Mor.
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
...studenter kastet stein, og holder foreløpig hæren unna.
Men like etter klokka 13, da spenningen nådde...
Jeg kan ikke ta telefonen. Legg igjen beskjed.
Solomon, er du der?
Jeg har ikke hørt stemmen din på lenge.
Ring når du har tid.
Å, det er bestemoren din.
Bestemor, var båten veldig stor?
Nei, ikke så stor.
Hadde den i det minste seil?
Nei.
Ingen seil heller.
Båten var faktisk ganske liten.
Særlig når du tenker på hvor mange vi var på den.
Alle satt så tett sammen
med de sterke bølgene som brøt over oss.
Reisen hit...
Den var vanskelig.
Jeg vil reise med båt.
Hvorfor det?
Hvor ville du dratt?
Afrika.
Afrika?
Er det langt?
Veldig langt.
I en av mangabøkene mine så jeg bilde av en løve.
Den ser så blodtørstig ut.
Jeg vil se en selv.
En løve?
Løve.
Noa.
Mozasu.
Dere må aldri glemme at dere er koreanske.
Koreanske helt inn til beina, er dere.
Hva ville vi vært om vi ikke var koreanske, bestemor?
Du har rett. Helt rett.
Mozasu, sett deg. La oss spise.
Noa, vil du be i kveld?
Kjære himmelske far.
Vi takker for dette måltidet du har gitt oss.
Og vi takker for at du har brakt vår bestemor trygt hit fra Busan.
Vi ber i Jesus' navn.
- Amen. - Amen.
Det er for mye. Gi noe til guttene.
Spis.
Bestemor, til din ære
spurte tante formannen om vi kunne slakte en av hønene hans.
Og han sa ja.
Jeg så mamma vri om nakken på den.
Hun var veldig god til det.
Moren deres startet da hun var ung.
Spis.
Herr Koh Hansu!
Alt du har gjort for oss... Hvordan kan vi gjøre gjengjeld?
Det trengs ikke. Sett dere.
Da han ikke fant meg i pensjonatet,
sendte han menn for å lete.
Det var ikke enkelt.
Vil du spise med oss?
Jeg har spist middag,
men kan jeg sette meg?
Vær så god.
Vi vil spise godt i kveld. Takk.
Ser du? Alltid først!
Kommer straks!
Et øyeblikk.
Bestemor! Hva gjør du her?
Fikk du ikke beskjeden min?
Når vasket du sist?
Jeg vasket i dag.
Men, bestemor, hva gjør du i Tokyo?
Jeg drømte.
Drømte? Om meg?
Jeg husker ikke detaljene,
men da jeg våknet...
Venter du noen?
Jeg skulle spise med en venn.
Hun kommer for å hente meg.
- Har du sett dette? - Naomi...
De skriver at det ligger knokler på eiendommen.
Hvem er det?
Min bestemor.
Hun hadde plutselig noe å gjøre i Tokyo.
Ichizaki-san.
Vi arbeidet sammen ved Shiffley's.
Hyggelig å hilse på deg.
Jeg beklager utbruddet mitt.
Hyggelig å hilse på deg.
Er dette et stevnemøte?
Bestemor, hvorfor gjør du meg flau?
Beklager at jeg må forandre planene...
Ikke tenk på det.
Du har reist så langt.
Ha det hyggelig her.
Hvor skulle dere spise middag?
Ikke noe spesielt sted.
Bare pastastedet nede i gaten.
Du store min.
Se på henne. Hun er for mager.
Jeg ringer senere.
- Kom inn! - Det går bra.
Du har dratt så langt.
Vær så snill.
Du må se hvor mye galbi-jjim jeg har med.
Og Solomons favoritt, banchan.
Kom.
Ta på deg tøfler!
Gulvet hans er skittent.
Du trenger det ikke.
Jeg vil gjerne.
I går kveld bombet 60 B-29-fly
sentrum av byen...
Bestemoren din og jeg kranglet
fordi jeg ville gå på skolen.
Det var en annen tid.
Jeg kan lære deg det hvis du vil.
Å lese?
Det er for sent nå.
Det er du som må gjøre det bra nå.
Forstår du det?
Du store min.
Hvordan kan man sove i denne varmen?
Jeg skal trekke frisk luft.
Ja.
Kyunghee?
Er alt i orden?
Hva gjør du ute så sent?
Jeg fikk ikke sove.
Hvorfor er du her fortsatt?
- Jeg lette etter formannen. - Er det noe galt?
Nei.
Bare noe jeg må ta meg av.
Vel...
Jeg ville takke igjen.
Det var så lite.
Det er ikke sant.
Jeg vet at det kostet mye.
Jeg går nå.
Sunja.
Har du kjørt bil noen gang?
En bil?
Har du lyst?
Tøyser du?
Jeg mener det.
Sett deg inn.
Alle bør kjøre bil i hvert fall en gang i livet.
Kom nå.
Løsne håndbrekket forsiktig.
Kjør.
Hallo.
Vil du ha gode nyheter?
Et øyeblikk.
Jeg må ta denne.
Prøv å holde den sånn.
Disse er for tynne.
Jeg lager ikke så mye mat.
Det kan jeg se.
Bare se på hendene dine.
Hva er det?
Akkurat som du sa. Colton Hotels nøler.
- Trekker de seg? - Det ser sånn ut.
Da er ballen på din banehalvdel.
Det vet jeg.
Men før jeg fortsetter, må jeg spørre.
Er du sikker på dette?
Når Abe- san får vite at det var deg,
kommer ingen til å misunne deg.
Det er greit. Jeg trenger ikke at folk misunner meg.
Krev tilbake lånet.
Jeg pleide å hjelpe til med middagen da jeg var liten.
Hver kveld satte moren min et festmåltid på bordet.
Og broren min og jeg
ventet sammen med henne på faren min.
Men han kom ikke hjem så ofte.
Det meste av livet
har jeg levd av å lage mat.
Men det er annerledes.
Maten du lager for andre
og maten du lager for familien din.
Man kan smake forskjell.
Jeg er sikker på at din mors mat var nydelig.
Han hadde det vanskelig.
Ved Shiffley's.
Med så mange folk som håpet han ville mislykkes.
Kanskje jeg også gjorde det.
Men det han gjorde med det eiendomskjøpet...
Jeg har aldri sett noen
gjøre noe så prinsippfast.
Det var...
Det ga meg kraft.
Er alt i orden?
Selvsagt.
Hvorfor spør du om noe sånt?
De skal være tykkere. Sånn.
La henne være!
Hun vet hva hun gjør.
Du kan ikke tråkke på gassen og kløtsjen samtidig.
Du er virkelig dårlig til dette.
Sånn, ja.
Nå er du flink.
Folk sover.
Hva gjør du her så sent?
Bli med. Jeg må vise deg noe.
Jeg kan ikke. Mor kommer snart.
Stol på meg.
Du vil angre hvis du går glipp av det.
Skynd deg! Kom igjen, Noa.
Noa!
Vent!
Vent på meg!
Det er nydelig.
Nå kommer hun til å like deg.
Hva mener du? Som om jeg ikke ville likt henne.
Du jobber sikkert mye.
Liker du arbeidet?
Jeg er for det meste stolt av det.
Særlig når dagene er harde.
Er det mange sånne?
For mange til å telle.
Men det blir sakte, men sikkert bedre.
Jeg jobber med en handel nå.
Det er den jeg har ventet på.
Hva er det?
Jeg har fulgt et selskap lenge nå.
- Yotsuba Finance. - Låneselskapet?
Jeg har endelig overtalt dem til å bli børsnotert.
Det er utrolig.
Har prospektet gått ut ennå?
Neste uke.
Hva er verdivurderingen?
Mellom 30 og 50 milliarder yen.
Hvor mye selger de? Vil de gå for 25 %?
Nei, bare 10 % foreløpig.
Jeg prøver å overtale dem til å øke det,
men de er engstelige.
Det er mye penger.
Ja. Jeg håper jeg kan overtale dem.
Men dette er strengt konfidensielt.
Det er forretningsforskrifter.
Hvem skulle jeg fortalt det til?
Alt jeg vet, er at du virker oppglødd.
Jeg tror dette vil gå bra.
Dette er den store.
Sannheten er
at du viste meg hvordan.
Mener du at jeg er advarselen?
Du sto på ditt og fikk avtalen i land.
Har denne halmoni solgt? Når?
Vi inngikk avtalen for noen dager siden.
Sa hun ikke at hun aldri ville selge?
Hvorfor ombestemte hun seg?
Gikk du tilbake til henne?
Det var hennes valg.
Hun fikk mye penger.
Hun angrer ikke.
Bestemor, ikke se sånn på meg.
Jeg utnyttet henne ikke.
Tro meg.
Denne squashen er god.
Ikke verst til å være din første gang.
Jeg bare hjalp bestemoren din.
Jeg bør gå tilbake.
Sunja blir bekymret for meg.
Hadde vi vært i Korea,
kunne jeg ikke engang snakket med en som deg.
Men her...
Her deler vi to en låve.
Kommer vi til å dra tilbake?
Vi skal tilbake uansett hva.
Jeg vil ikke dø her.
Det vil ikke jeg heller.
Kanskje hvis vi drar tilbake...
...blir du ikke så trist.
Trist?
Det er i øynene dine.
Det knuger meg.
For jeg kan ikke gjøre noe med det.
Jeg har sagt for mye igjen.
Selv om vi har fortalt hverandre noen historier,
bør vi ikke tro at vi er venner.
Pass opp!
Gikk det bra?
Ja.
Vi må dytte den opp.
Jeg kan hente herr Kim og Noa.
Nei da. Vi to klarer det.
Dytt på tre.
En, to, tre!
Skynd deg. Vi kommer for sent.
Så mange.
Det er fantastisk.
Jeg fanget en!
En siste gang.
Den flytter seg.
Sånn.
Sånn, ja!
Nok.
Vi klarte det.
Det er ingenting.
Vi kan ikke gjøre dette.
Sunja.
Vi to... Dette er riktig, uansett hva andre sier.
Det vet jeg.
Du har en familie, og jeg har mistet mannen min.
Han er borte. Du skylder ham ingenting.
Du tar feil.
Jeg skylder ham alt.
Og hvor lenge?
Si meg det.
Hvor mye lenger må du tjene den graven?
Du fortjener også lykke.
Du trenger ikke å gi opp alt.
Alt jeg gjør, er for din skyld.
Din og Noas. Alt!
Du kan føle det i hjertet.
Hjertet mitt... Det er for sent.
Sunja.
Holder varmen deg oppe?
Det er ham.
Han er faren.
Hva er det?
Du vet vel
at gutten aldri må få vite det.
Det vet jeg.
Uansett hva som skjer mellom dere,
- må dere være diskré... - Mor.
Ikke vær bekymret.
Jeg tok meg sammen.
La oss vaske deg.
Vi må få av deg gjørma.
Hva er i veien, Koh- san?
Ut.
Hva er det du gjør?
Tror du at du kan stjele fra meg uten at jeg finner det ut?
Jeg vet ikke hva du snakker om...
Tror du jeg er dum?
Hold deg nede.
Stopp! Stopp!
Vær så snill.
Stopp. Vær så snill!
Det er nok. Stopp!
Det var bare noen høner.
Tilgi meg!
Noa!
Noa.
Noa!
Solomon, hør på meg.
Hva det enn er for en plan du pønsker på,
så skal jeg ikke spørre mer om den.
Jeg vil ikke høre løgnene dine.
I stedet
vil jeg be om en eneste ting.
Ikke glem hvem du er.
Kan du det?
Jeg vil det.
Hallo.
Det er Kato.
Hvem er dette?
Kato-san, det er Kim Sunja som ringer.
Det gikk opp for meg hvor sent det er.
Skal jeg ringe tilbake i morgen?
Det er i orden. Jeg ventet på at du skulle ringe.
Ventet?
Jeg begynte å miste håpet.
Jeg er i Tokyo.
For å besøke barnebarnet mitt.
Jeg var urolig for ham.
Men han hadde et stevnemøte.
En kjæreste?
Hvem vet nå for tiden?
Hvordan er hun?
Hun er japansk.
Jeg forstår.
Er det et problem?
Det er som det er.
Som du sa,
du og jeg har sett for mye.
Det er sant. Ingen av oss er unge lenger.
Men jeg vet
at med den lille tiden jeg har igjen,
kan jeg velge hva jeg ser.
Har vi ikke fortjent det?
Noa, hjelp til med å bære inn risen.
Noen flere sekker her.
Mamma!
- Hva er den lyden? - Hva skjer?
- Gå ut. - Er det luftangrep?
Kommer de?
Hva er det?
Det er rislageret.
Kyunghee!
Kyunghee, vent!
Kyunghee!
Stopp!
Vi jobbet så hardt.
Så mange måneder!
Hvordan kan alt være borte?
Hvordan kan dette skje?
Jeg vet ikke.
Hvorfor er du her?
Ba jeg deg følge etter meg?
Du vet hvorfor.
Du tror på et liv etter døden, men det gjør ikke jeg.
Hvorfor sier du det?
Dette er det eneste for meg.
Dette ene livet.
Og hvis amerikanerne kommer i dag...
Hvis de slipper bombene sine på oss...
...her...
...kan jeg si at jeg har levd et godt liv?
Et godt levd liv?
Kan du det?
Tekst: Evy Hvidsten