Še ena? Koliko pa jih pride nad nas?
Ne veste, kako velika je Amerika?
Gotovo imajo na tisoče vojakov.
Bodo vsi prišli sem?
Kdo ve? Je pa bolje biti pripravljen.
Se vam ne zdi?
Prav imaš.
Kje pa imaš brata? Čudi me, da ti ne pomaga.
Najbrž pohajkuje.
Če ni s tistim butlom, bere Kohove dolgočasne knjige.
Sploh ni več zabaven!
Vidim, da te marsikaj jezi.
Zakaj bi živel tu, če se ne boš zabaval?
Verjetno veš, da je tvoj brat zdaj glava družine.
To je hkrati privilegij in breme.
Zakaj breme? Vse vedno prvi dobi.
To je res, a ko bo starejši,
bo moral skrbeti za družino.
Ne bo mu smelo spodleteti.
Zdaj mogoče ne razumeš, kaj to pomeni,
a verjemi, lažje boš živel.
To dobro vem.
Zdaj pa se vrni k delu.
Imam jo!
- Ti si imel boljši kot. - Izgovori strahopetca.
Še več kač je.
Boš videl, kdo je strahopetec.
Če se bo vojna nadaljevala,
bi lahko za vedno ostali tu.
Ne bi imel nič proti.
Nočeš nazaj domov?
Pa že.
Nočem pa nazaj v šolo.
Zelo priljubljen si bil.
Težava je v mojem očetu, ne v šoli.
V življenju ni naredil izpita,
če pa jaz ne dobim petke, sem tepen.
Ker si bil ti boljši učenec, sem bil vedno v težavah.
Ko bi videl njegov obraz, ko mu je moj brat rekel, da si Korejec.
S pestmi se je spravil nadme.
Hej! Predstavljaj si, da naju Ogava zdaj vidi.
Mislil bi, da rabi očala.
Kaj pa je?
Torej sva zdaj prijatelja?
Poslušaj. Vem, da sem se grdo vedel do tebe.
In no, žal mi je.
Sva lahko prijatelja?
Na.
Pusti jih. Izvile se bodo.
V kaj?
Kdo ve? Kmalu bo jasno.
Srhljive so.
Hvala.
Kaj je narobe?
Te nič ne briga. Kaj ti mar?
Zaslužila sem si grajo.
Grem nazaj delat.
Gnojilo je na kesonu. Raztovori ga, preden se vrnem.
Kaj pa je, Sandža?
Mati.
PO KNJIGI MIN JIN LEE
...metali kamenje in začasno zadržali vojsko.
Toda kmalu po eni uri zjutraj, ko je vznemirjenje...
Ne morem se oglasiti. Prosim, pustite sporočilo.
Salomon, si doma?
Že nekaj časa te nisem slišala. Pokliči me, ko boš utegnil.
Aja, tvoja babi tu.
Babi, je bil čoln velik?
Sploh ne.
Je vsaj imel jadro?
Ne. Ni imel jadra.
Precej majhen je bil.
Sploh glede na to, koliko nas je bilo v njem.
Tiščali smo se skupaj, valovi pa so nas močili.
Potovanje sem...
Bilo je naporno.
Zelo rad bi se peljal s čolnom.
Zakaj? Kam bi šel?
- V Afriko. - V Afriko?
- Je daleč? - Zelo.
V stripu sem videl sliko leva.
Videti je zelo krvoločen. Zelo rad bi ga videl v živo.
Leva?
Lev.
A tako. Lev.
Lev.
Noe.
Mojzes.
Ne smeta pozabiti, da sta Korejca.
Korejca od glave do pet.
Kdo bi bila, če ne bi bila Korejca?
Prav imaš.
Mojzes, sedi. Jejmo.
Noe, boš ti nocoj molil?
Dragi nebeški Oče,
hvala ti za obrok, ki si nam ga priskrbel.
In hvala, ker si pripeljal staro mamo iz Busana.
Molimo v Jezusovem imenu.
- Amen. - Amen.
Preveč je. Daj fantoma.
Jej.
Babi, tetka je prosila delovodjo,
ali lahko zakoljemo kokoš v tvojo čast.
Dovolil je.
Mama ji je zvila vrat. Odlično je to naredila.
Vajina mama je zgodaj začela.
Jej.
G. Hansu Koh!
Toliko ste naredili za nas. Kako naj vam poplačamo?
Ni potrebe. Sedite, prosim.
Ko me ni našel v penzionu, je poslal moške, da me poiščejo.
Ni bilo lahko.
Bi se nam pridružili?
Sem že večerjal.
Vam lahko delam družbo?
Prosim.
Nocoj bomo dobro jedli. Hvala.
Vidite? Vedno prvi!
Takoj!
Trenutek!
Babi. Kaj pa delaš tu?
Nisi dobil mojega sporočila?
Kdaj si nazadnje počistil?
Danes.
Babi, kaj delaš v Tokiu?
Sanjala sem.
O meni?
Ne spomnim se podrobnosti,
a ko sem se zbudila...
Pričakuješ družbo?
S prijateljico naj bi šla na večerjo. Pome je prišla.
- Si videl to? - Naomi...
Pravijo, da so tam zakopane kosti.
Kdo je?
Moja babi.
Imela je opravke v Tokiu.
Ičizaki. Bila sva sodelavca v Shiffley'su.
Me veseli. Opravičujem se za svoj izbruh.
Me veseli. Je to zmenek?
Babi, zakaj me spravljaš v zadrego?
Oprosti, ker moram odpovedati.
V redu je. Od daleč ste prišli.
Uživajte v obisku.
Sta hotela ven jest?
V bližnji bistro. Nič posebnega nisva načrtovala.
Marička. Presuha je.
Te pokličem.
- Pridi naprej! - V redu je.
- Če si že prišla sem. - V redu je.
Ko bi videla, koliko rebrc sem prinesla od doma.
In prilog. Salomon jih obožuje.
Pridi.
Copate si obuj. Umazana tla ima.
Res ti ni treba ostati.
Z veseljem sprejmem vašo ponudbo.
Sinoči je šestdeset bombnikov
bombardiralo mestno središče...
S tvojo staro mamo sva se zelo prepirali,
ko sem rekla, da bi šla v šolo.
Takrat so bili drugačni časi.
Lahko te naučim, če želiš.
Brati?
Prepozno je za to.
Ti se moraš dobro odrezati. Razumeš?
Marička. Kdo lahko spi v tej sparini?
- Na zrak grem. - Prav.
Kionghi?
Je vse v redu?
- Zakaj si tako pozno zunaj? - Nisem mogla spati.
Zakaj si še tu?
- Delovodjo sem iskal. - Je kaj narobe?
Ne. Nekaj moram urediti.
No...
Še enkrat bi se ti rada zahvalila.
- Nič takega ni bilo. - To ni res.
Gotovo te je drago stalo.
Grem.
Sandža.
Si kdaj vozila avto?
Avto?
Bi rada?
Se šališ?
Resno mislim.
Usedi se. Vsak bi moral vsaj enkrat peljati avto.
Pridi.
Nežno sprosti zavoro.
Pelji.
Prosim?
Ti povem dobro novico?
Samo malo. Moram se oglasiti.
Takole primi.
Pretanke rezine.
Ne kuham veliko.
To se vidi.
Poglej svoje roke.
Kaj je?
Kot si rekel. Hoteli Colton. Stisnili so rep med noge.
- Ne bo nič od posla? - Tako kaže.
Zdaj si ti na vrsti, Tom.
Vem. Še prej pa moram vprašati.
Si prepričan o tem?
Ko bo Abe izvedel, da si bil ti, ti nihče ne bo zavidal.
Nič zato. Ni treba, da mi zavidajo.
Zahtevaj odplačilo posojila.
Ko sem bila majhna, sem vedno pomagala delati večerjo.
Miza se je vsak večer šibila od hrane.
Z bratom in mamo smo potem čakali na očeta.
A velikokrat ni prišel domov.
Večino življenja
sem se preživljala prav s kuhanjem.
Toda razlika je.
Hrana, ki jo pripraviš za druge,
ni taka kot hrana, ki jo pripraviš za svojo družino.
Okusiš razliko.
Tvoja mama je gotovo bila dobra kuharica.
Težko mu je bilo.
V Shiffley'su.
Vsi so upali, da mu bo spodletelo.
Mogoče tudi jaz.
Toda tisto, kar je naredil med zadnjo kupčijo...
Nisem še videla,
da bi se kdo tako postavil za nekaj.
To me je...
Odprlo mi je oči.
Je vse v redu?
Seveda.
Zakaj sprašuješ?
Debelejše morajo biti. Takole.
Pusti jo! Ve, kaj mora.
Ne smeš istočasno pohoditi plina in sklopke.
To ti res ne gre.
Zdaj pa bo.
Zdaj ti gre dobro.
Spijo. Kaj delaš tu tako pozno?
Pridi z menoj. Nekaj ti moram pokazati.
- Ne morem. Mama bo kmalu nazaj. - Zaupaj mi.
Žal ti bo, če boš to zamudil.
Pohiti! Pridi, Noe.
Noe!
Počakaj!
Počakaj me!
Okusno je.
Zdaj ji boš všeč.
Kaj pa govoriš? Kako mi ne bi bila všeč?
Gotovo si veliko v službi.
Uživaš v svojem delu?
Predvsem sem ponosna nanj.
- Sploh ko je naporno. - Je velikokrat naporno?
Iskreno, prevečkrat.
Se pa stanje počasi izboljšuje.
Z nekim poslom se ukvarjam. Od nekdaj si ga želim.
Za kaj gre?
Kar nekaj časa sem spremljala neko podjetje.
- Yotsuba Finance. - Posojilnica?
Prepričala sem jih, da grejo na borzo.
To je enkratno.
- Je prospekt že izšel? - Naslednji teden.
- Vrednost? - Med 30 in 50 milijardami jenov.
Delnice v prostem obtoku? 25 %?
Zaenkrat samo 10 %.
Ustanovitelje prepričujem, naj zvišajo odstotke,
a kljubujejo.
Zaslužili bi.
Vem. Upam, da jih prepričam.
To je strogo zaupno.
- Podjetje tako zahteva. - Komu pa bom povedala?
Vem le, da se zdiš navdušena.
Dober občutek imam.
Pomembno je.
Iskreno, ti si mi pokazal pot.
Moralni nauk sem.
Ostal si zvest svojim prepričanjem in na koncu sklenil kupčijo.
Tista stara mama je prodala? Kdaj?
Pred nekaj dnevi.
Ni rekla, da ne bo nikoli prodala?
Zakaj si je premislila?
Si jo spet obiskal?
Sama je tako hotela.
Veliko je zaslužila.
Ničesar ne obžaluje.
Babi, ne glej me tako.
Nisem je izkoristil.
Verjemi mi.
Bučke so dobre.
Ni slabo za prvič.
Samo pomagala sem tvoji babici.
Domov moram.
Sandžo bo skrbelo, kje sem.
Če bi bili v Koreji,
ne bi smel niti govoriti z nekom, kot si ti.
Tukaj pa...
živiva v istem hlevu.
Se bomo kdaj vrnili?
Bomo, ne glede na vse.
Ne bom umrl tu.
Tudi jaz nočem tega.
Če se vrnemo,
mogoče ne boš več tako zelo žalostna.
- Žalostna? - V očeh ti vidim.
To me ubija.
Ker ti ne morem pomagati.
Spet si preveč dovolim.
Čeprav sva si povedala nekaj zgodb, še nisva prijatelja.
Pazi!
- Si dobro? - Ja.
Ven ga morava potisniti.
- Lahko stečem po g. Kima in Noeta. - V redu je, zmogla bova.
Potisniva na tri. Ena, dve, tri!
Pohiti. Zamudila bova.
Ogromno jih je.
Čudovito.
Ujel sem eno!
Še zadnjič.
Premika se.
Še malo.
Še malo!
Dovolj.
Uspelo nama je.
Nič ni.
- Ne smeva. - Sandža.
Ti in jaz. To je prav, pa naj rečejo, kaj hočejo.
Vem.
Družino imaš, jaz pa sem izgubila moža.
Mrtev je. Ničesar mu ne dolguješ.
Motiš se.
Vse mu dolgujem.
Kako dolgo?
Povej mi.
Kako dolgo ga boš še objokovala?
Tudi ti si zaslužiš srečo. Ni se ti treba vsemu odpovedati.
Vse to delam zate. Zate in za Noeta. Vse!
Vem, da v srcu to čutiš.
Moje srce... Prepozno je.
Sandža.
- Ne moreš spati v tej sparini? - On je, ne?
On je oče.
Kaj je to?
Deček ne sme nikoli izvedeti.
Vem.
Karkoli se dogaja med vama,
- morata biti diskretna. - Mama.
Naj te ne skrbi.
Nisem se spozabila.
Naj te umijem.
Čisto blatna si.
Kaj je narobe, g. Koh?
Ven.
Kaj pa delate?
Misliš, da mi lahko kradeš in ne bom ugotovil?
Ne vem, o čem govorite.
Me imaš za neumnega?
Ne kaži se.
Nehajte! Nehajte!
Prosim.
Nehajte. Prosim!
Dovolj. Nehajte!
Samo nekaj kokoši je bilo. Odpustite mi!
Noe!
Noe.
Noe!
Salomon, poslušaj me.
Ne bom te več spraševala,
kaj delaš, kaj načrtuješ.
Nočem poslušati laži.
Namesto tega
te prosim naslednje.
Ne pozabi, kdo si.
Velja?
Potrudil se bom.
Prosim?
Tukaj Kato.
Kdo je?
G. Kato, tu Sandža Kim.
Nisem vedela, da je že tako pozno.
Naj pokličem zjutraj?
V redu je. Čakal sem vaš klic.
Čakal?
Skoraj sem že izgubil upanje.
V Tokiu sem.
K vnuku sem prišla.
Skrbelo me je zanj.
Toda zmenek je imel.
Ima punco?
Kdo bi vedel v današnjih časih?
Kakšna je?
Japonka je.
A tako.
Je to težava?
Je, kar je.
Kot ste rekli,
midva sva marsikaj doživela.
Drži. Nisva več mlada.
Vem, da mi ni ostalo več veliko časa,
a sam želim izbrati, kaj vidim.
Si nisva prislužila te pravice?
Noe, pomagaj nesti riž noter.
Še nekaj vreč sem.
Mama!
- Kaj je to? - Kaj se dogaja?
- Gremo ven. - Zračni napad?
Prihajajo?
Kaj je?
Lopa z rižem.
Kionghi!
Kionghi, počakaj!
Kionghi!
Ustavi se!
Garali smo.
Vse tiste mesece!
Kako lahko vse kar izgine?
Kako je to mogoče?
Ne vem.
Zakaj si prišel?
Sem te prosila, da pridi za menoj?
Veš, zakaj.
Ti verjameš v posmrtno življenje, jaz pa ne.
Zakaj mi to govoriš?
Samo to življenje imam.
Moje edino je.
Če Američani pridejo danes...
Če odvržejo bombe na nas...
tukaj...
Si lahko rečem, da sem imel dobro življenje?
Sem dobro živel?
Lahko ti to rečeš?
Prevedla Nena Lubej Artnak