(på koreanska) En till?
Hur många av dem jagar oss egentligen?
Vet du inte hur jättestort Amerika är?
De har säkert tusentals soldater.
Och alla kommer hit?
(på japanska) Vem vet?
Men bäst att vara beredd på allt.
Eller hur?
Just det. Du har rätt.
Men var är din bror?
Varför är inte han med dig ute på uppdrag?
Han vandrar väl omkring nånstans.
Om han inte är med den där idioten
så läser han en av Koh Hansus långtråkiga böcker.
Han har blivit så tråkig!
Jag ser att du är sur över hur det är.
Vad är det för mening med att vara här
om man inte får ha nåt roligt?
Men du måste veta det här.
Din bror är familjens överhuvud nu.
Det är inte bara ett privilegium utan också en börda.
Vad för börda?
Han får jämt först av allting.
Det stämmer,
men när han blir äldre
faller ansvaret att ta hand om familjen på honom.
Den äldste får aldrig misslyckas.
Du kanske inte förstår det här nu,
men tro mig, du får leva ett lättare liv.
Det vet jag nog.
Såja, nu fortsätter vi.
Jag träffade!
Du hade bättre vinkel.
En fegis ursäkt.
Det finns fler ormar här.
Jag ska visa dig vem som är feg.
Om kriget fortsätter så här,
kan vi bo här hur länge som helst.
Gärna för mig.
Vill du inte komma hem?
Det vill jag väl.
Men jag vill inte tillbaka till skolan.
Men du var ju så populär.
Det är väl inte så mycket skolan som min far.
Han klarade aldrig ett prov i skolan,
men om jag inte får högsta betyg, blir han jättearg.
Och eftersom du var bäst i klassen i år,
var han jämt arg på mig.
Du skulle ha sett hans min när min bror berättade att du är korean.
Han slog mig med knytnävarna den kvällen.
Du!
Tänk om Ogawa-sensei såg oss nu.
Han skulle inte tro sina ögon.
Vad är det?
Så vi är vänner nu?
Hör på.
Jag vet hur hemsk jag var mot dig.
Och, tja,
jag är ledsen för det.
Kan vi vara vänner nu?
Här.
Låt dem vara. De ska just ömsa skinn.
Och bli vadå?
Vem vet?
Men vi får snart se.
De är otäcka.
Tack. Men...
Är det nåt problem?
Det angår dig inte. Lägg dig inte i.
Herr Kim gör rätt som tillrättavisar mig.
Jag borde fortsätta arbeta.
Gödseln är på lastbilen.
Ha den avlastad innan jag är tillbaka.
Sunja, vad är det?
Mor.
BASERAD PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
...studenter kastade stenar och höll tillfälligt undan armén.
Men strax efter klockan ett på natten, när folkmassan...
Jag kan inte svara. Lämna meddelande.
Solomon, är du där?
Jag har inte hört din röst på länge.
Ring när du inte är upptagen.
Jo, det är farmor.
Mormor, var båten stor?
Nej, inte så stor.
Hade den segel åtminstone?
Nej.
Inget segel heller.
Båten var faktiskt rätt liten.
Särskilt om man tänker på hur många vi var i den.
Vi satt så tätt hopklämda
och höga vågor sköljde över oss.
Den resan hit...
...var svår.
Jag vill väldigt gärna åka båt.
Varför?
Vart skulle du fara?
Till Afrika.
Afrika?
Är det långt bort?
Väldigt långt bort.
I en av mina manga-böcker fanns en bild av ett lejon.
Det såg så vildsint ut.
Jag vill gärna se ett på riktigt.
Ett lejon?
Lejon.
Noa.
Mozasu.
Ni får aldrig glömma att ni är koreaner.
Ni är koreaner utan och innan.
Om vi inte var koreaner, vad skulle vi då vara?
Du har rätt. Så rätt.
Mozasu, sätt dig. Vi ska äta.
Noa, vill du be bordsbön?
Käre himmelske Fader,
vi tackar dig för denna måltid som du har försett oss med.
Och tack för att du förde vår mormor hit välbehållen från Busan.
I Jesu namn vi ber.
- Amen. - Amen.
Det är för mycket. Ge lite till pojkarna.
Ät.
Mormor, till din ära
frågade tant förmannen om vi fick slakta en av hans hönor.
Och han sa ja.
Jag såg mamma vrida nacken av den.
Hon var väldigt bra på det.
För att hon lärde sig tidigt.
Ät.
Herr Koh Hansu!
Allt ni har gjort för oss... Hur kan vi nånsin återgälda er?
Det behövs inte. Sätt er, är ni snälla.
När han inte fann mig på pensionatet
lät han sina mannar söka efter mig.
Ingen lätt uppgift.
Vill ni göra oss sällskap?
Jag har ätit middag,
men får jag sätta mig?
Varsågod.
Vi äter gott ikväll. Tack.
Du ser? Jämt först!
Jag kommer!
Ett ögonblick.
Farmor! Vad gör du här?
Hörde du inte min påringning?
När städade du senast här?
Jag städade idag.
Men farmor, vad för dig till Tokyo?
Jag drömde nånting.
Drömde? Om mig?
Jag minns inte detaljerna,
men när jag vaknade...
Väntar du besök?
Jag tänkte äta middag med en vän.
Hon skulle hämta mig här.
- Såg du det där? - Naomi...
Det står att det finns ben begravda under marken.
Vem är det här?
Min farmor.
Hon hade ett brådskande ärende i Tokyo.
Ichizaki-san.
Vi har jobbat tillsammans på Shiffley's.
Trevligt att träffas.
Ursäkta att jag höjde rösten.
Trevligt att träffas.
Är detta en dejt?
Farmor, du gör mig generad.
Förlåt att jag måste ändra våra planer...
Ingen fara.
Ni har rest så långt.
Ha en trevlig vistelse här.
Tänkte ni gå ut och äta?
Inget särskilt ställe.
Bara ett pastaställe en bit bort.
Kära nån.
Se på henne. Hon är för mager.
Jag ringer sen.
- Kom in, bara! - Det behövs inte.
Du kom hela vägen hit.
Ingen fara alls.
Du skulle se hur mycket galbi-jjim jag tog med hemifrån.
Och Solomons favorit banchan.
Kom in.
Ta på dig tofflor!
Hans golv är smutsiga.
Du behöver inte.
Tack, jag stannar gärna.
Igår kväll bombade 60 B-29-plan
urskillningslöst stadens centrum...
Din mormor och jag brukade gräla mycket
när jag sa att jag ville studera.
Det var en annan tid då.
Mor, jag kan lära dig om du vill.
Att läsa?
Det är för sent för det.
Det är du som måste lyckas nu.
Förstår du?
Kära nån.
Hur kan man sova i den här hettan?
Jag går ut och tar lite luft.
Ja.
Kyunghee?
Är allt som det ska?
Varför är du ute så sent?
Jag kunde inte sova.
Varför är du kvar här ute?
- Jag letade efter förmannen. - Är nåt på tok?
Nej, då.
Bara en sak jag måste ta hand om.
Nåja...
Jag vill tacka än en gång.
Inget att tala om.
Det är inte sant.
Det har säkert kostat dig en hel del.
Jag ska gå nu.
Sunja.
Har du nånsin kört bil?
Kört bil?
Vill du prova?
Skojar du med mig?
Jag menar allvar.
Kliv in.
Alla borde köra bil åtminstone en gång i livet.
Såja.
Lossa bromsen försiktigt.
Kör.
Hallå.
Vill du höra lite goda nyheter?
Ett ögonblick.
Jag måste ta det här.
Försök hålla den så här.
De här är för tunna.
Jag lagar inte mycket mat nuförtiden.
Det märks.
Se bara på dina händer.
Vad är det?
Precis som du sa. Colton Hotels. De drar sig ur.
- Så de backar ur? - Det ser så ut.
Det betyder att bollen är hos dig nu, Tom.
Jag vet.
Men innan jag agerar måste jag fråga.
Är du säker på det här?
När Abe- san får veta att du låg bakom,
tja, då vill ingen byta plats med dig.
Det är okej. Ingen behöver byta plats med mig.
Kräv in lånet.
När jag var liten hjälpte jag jämt till att laga mat.
Varje kväll dukade min mor upp en festmåltid.
Sen väntade min bror och jag på
att min far skulle komma hem.
Men han kom sällan hem.
En stor del av livet
var matlagning mitt sätt att försörja mig.
Men det är skillnad på
den mat man lagar åt andra
och maten man lagar åt sin familj.
Man känner skillnaden.
Din mors matlagning var säkert utsökt.
Han hade det svårt.
Vid Shiffley's.
Alla hoppades att han skulle misslyckas.
Kanske jag också.
Men när han gick i land med markaffären...
Jag har aldrig sett nån
stå fast trots allt motstånd på det viset.
Det...
Det gav mig mod.
Är allt bra?
Naturligtvis.
Varför frågar du?
De ska vara tjockare. Så här.
Låt henne vara!
Hon vet hur hon ska göra.
Du kan inte gasa och koppla samtidigt.
Du är urusel på det här.
Sådär ja.
Nu går det bra.
Folk sover.
Varför är du här så sent?
Följ med. Jag har nåt att visa dig.
Jag kan inte. Min mor är snart tillbaka.
Tro mig.
Om du går miste om det här lär du ångra det.
Fort! Kom, Noa.
Noa!
Vänta!
Vänta på mig!
Det är jättegott.
Nu kommer hon att gilla dig.
Vad menar du? Som om jag inte skulle tycka om henne?
Du har säkert långa arbetsdagar.
Trivs du med ditt arbete?
För det mesta trivs jag utmärkt.
Särskilt när jag jobbar under press.
Är det ofta så?
För ofta, ärligt talat.
Men det börjar sakta bli bättre.
Jag jobbar faktiskt på en affär just nu.
Den affär jag har längtat efter.
Vad gäller det?
Jag har följt det här företaget ett bra tag nu.
- Yotsuba Finance. - Privatlånebolaget?
Jag har äntligen övertalat dem att låta mig börsnotera dem.
Oj, fantastiskt.
Har prospektet gått ut än?
Nästa vecka.
Hur värderas företaget?
Mellan 30 och 50 miljarder yen.
Hur stor del fria aktier? Tjugofem procent?
Nej, bara tio procent nu.
Jag försöker övertala grundarna att öka andelen,
men de är nervösa.
Det är mycket pengar.
Jag vet. Jag hoppas kunna övertala dem.
Men det här är sagt i förtroende.
Bolagets regler.
Vem skulle jag berätta för?
Jag vet bara att du verkade förväntansfull.
Jag tror verkligen på det här.
Det är min stora chans.
Sanningen att säga
så visade du vägen.
Det avskräckande exemplet, va?
Du stod fast och förde affären i hamn.
Sålde halmoni? När då?
Affären blev klar för några dagar sen.
Hon skulle ju aldrig sälja?
Vad fick henne att ändra sig?
Pratade du med henne igen?
Det var hennes val.
Hon tjänade bra på affären.
Hon ångrar sig inte.
Farmor, se inte på mig så där.
Jag lurade henne inte.
Jag lovar.
Zucchinin är god.
Bra gjort på första försöket.
Jag hjälpte bara din farmor.
Jag ska nog gå in.
Sunja är nog orolig för mig.
Om vi var i Korea
kunde jag inte ens prata med nån som du.
Men här...
...delar vi samma lada.
Kommer vi nånsin att återvända?
På nåt sätt ska vi återvända.
Jag tänker inte dö här.
Det vill jag inte heller.
Om vi återvänder...
...kanske din sorg lättar lite.
Min sorg?
Den syns i dina ögon.
Den gör mig ledsen.
För det finns inget jag kan göra åt den.
Jag har sagt för mycket igen.
Att berätta historier för varandra
är inte detsamma som vänskap.
Se upp!
Gick det bra?
Ingen fara.
Vi måste puffa upp bilen.
Jag kan hämta herr Kim och Noa.
Behövs inte. Vi två klarar det.
Skjut på när jag säger tre.
Ett, två, tre!
Fort, vi missar det.
Så många.
Det här är fantastiskt.
Jag fångade tre.
En sista gång.
Den rör på sig.
Såja.
Det är bra!
Det räcker.
Vi klarade det.
Det var ingenting.
Det här är fel.
Sunja.
Vi två... Det här är rätt vad än nån annan säger.
Det vet jag.
Du har familj, och jag har just mist min make.
Han är borta. Du är inte skyldig honom nåt.
Du har fel.
Jag är skyldig honom allt.
Hur länge?
Säg mig det.
Hur mycket längre måste du hedra den graven?
Du förtjänar också lite lycka.
Du måste inte ge upp allt.
Allt jag gör är för dig.
För dig och Noa. Allt!
I ditt hjärta känner du det. Det vet jag.
Mitt hjärta... Det är för sent.
Sunja.
Kan du inte sova i värmen?
Det är han, eller hur?
Han är fadern.
Vad är det där?
Sunja, du förstår väl
att pojken aldrig får veta det.
Jag vet.
Vad som än händer mellan er två
- måste ni vara diskreta... - Mor.
Oroa dig inte.
Jag kom ihåg mig.
Vi får tvätta av dig.
Tvätta av dig leran.
Vad är det, Koh- san?
Ut med dig.
Vad gör du?
Tror du att du kan stjäla från mig utan att jag får veta det?
Jag vet inte vad du pratar om...
Tror du att jag är så dum?
Ligg lågt.
Sluta! Sluta!
Snälla.
Sluta. Snälla!
Det är nog. Sluta!
Det var bara några höns.
Förlåt mig!
Noa!
Noa.
Noa!
Solomon, lyssna nu.
Vad du än gör, vilka planer du än smider,
tänker jag inte fråga dig om det mer.
Jag vill inte höra lögnerna.
Istället
ber jag dig om en enda sak.
Glöm inte vem du är.
Kan du lova det?
Jag vill det.
Hallå.
Det här är Kato.
Vem är det?
Kato-san, det här är Kim Sunja.
Jag inser just hur sent det är.
Ska jag återkomma imorgon bitti?
Det är ingen fara. Jag har väntat på ditt samtal.
Väntat?
Jag började ge upp hoppet.
Jag är i Tokyo.
Jag hälsar på mitt barnbarn.
Jag var orolig för honom.
Men han hade en träff.
En flickvän?
Vem vet nuförtiden?
Berätta om hans flickvän.
Hon är japansk.
Jag förstår.
Är det ett problem?
Det är som det är.
Som du sa
har du och jag sett för mycket.
Sant. Ingen av oss är ung längre.
Men en sak är säker.
Den korta tid jag har kvar
väljer jag själv vad jag vill se.
Har vi inte förtjänat den rätten?
Noa, hjälp till att ta in riset.
Några säckar till här borta.
Mamma!
- Vad är det för ljud? - Vad händer?
- Gå ut. - Är det luftanfall?
Kommer de?
Vad är det?
Det är risladan.
Kyunghee!
Kyunghee, vänta!
Kyunghee!
Stanna!
Vi arbetade så hårt.
Alla dessa månader!
Hur kan allt vara borta?
Hur kan en sån sak hända?
Jag vet inte.
Varför är du här?
Bad jag dig att följa mig?
Du vet varför.
Du tror på ett liv efter detta, men det gör inte jag.
Varför berättar du det här?
Det är nu eller aldrig för mig.
Jag har bara ett liv.
Och om amerikanerna kommer idag...
...om de fäller sina bomber på oss...
...här...
...kan jag säga att jag har levt ett gott liv?
Levt som jag borde?
Kan man säga så?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson