НАГАСАКИ, 1945 Г.
1 АВГУСТ
(на корейски) С очите си го видях.
- Не ми ли вярваш? - Какви ги дрънкаш?
Не се меси.
Видя ли? С голи ръце.
Техун.
(на японски) Йосебу Бандо.
Ето.
3 АВГУСТ
Тия корейци са като хлебарки.
Множат се с всеки изминал ден.
И докога така?
Бандо-сан!
Кажи му, че искам да помете.
Прашинка да не остане.
Добре му го подчертай.
Помети пода.
Постарай се, той ще те следи.
Разбра.
Сядай си.
4 АВГУСТ
- Бира или саке? - Саке, моля.
Господине, насам!
Елате при нас.
Наздраве.
Наздраве!
Баща ми казваше:
"Държиш ли питие в ръка,
радостта става скръб, а скръбта - радост".
При вас как е?
Виж какво, момче...
Не се засягай,
но искам да пия на спокойствие.
По-старши съм от теб,
не ми пречи.
Много се извинявам.
Защо се смееш?
Сетих се за нещо друго, което казваше татко.
Като се замисля, той за всичко имаше мнение.
И къде е сега?
Почина.
От холера.
Болестта пощади мен, но не и баща ми.
Кога те пратиха тук?
Преди около година.
Първо бях в мините, но стана злополука.
Няма да продължи вечно.
За войната говоря.
Да, но дали изобщо ще е останало нещо?
Какви ги говориш?
Ще се борим докрай.
Това е нашата страна.
Я какъв патриот сте!
Нищо подобно.
Просто...
Знам къде ми е мястото.
Защо да си усложнявам живота?
Едно място се освободи, отивам там.
7 АВГУСТ
Страхотна новина.
Горд съм да обявя, че очакваме важен гост във фабриката.
След два дни
един от изтъкнатите съветници на нашия император
ще ни удостои с присъствието си
като признание за военновременните ни усилия.
В тази връзка
трябва да покажем на високия гост пълните мащаби на възможностите ни.
Слава!
8 АВГУСТ
На 6 август, малко след 8 часа сутринта,
- бомба удари Хирошима... - Техун.
Знам защо взе длетото.
Самоубийство е.
Не ме мислете.
Не ми е до това, повярвай ми.
Обаче...
Много ми напомняш
на един друг човек.
Брат ми.
Исак.
Вкарах го в този ад
само защото бях самотен.
И сега...
той е мъртъв.
Разправях ви за баща ми.
Тази болест
покоси цялото ми село.
Бяхме 89 души,
а оцелях само аз.
Защо?
Защо аз съм жив, а всички други умряха?
Когато чух бригадира вчера,
разбрах причината.
Ето защо.
Недей.
Това е грях.
Грях?
Нека чашата ви винаги прелива.
Нека обичта, за която говорите,
да ви дава сили до дълбока старост.
Желая ви го.
От все сърце.
9 АВГУСТ
Нацията ни ви благодари.
Благодаря.
Поздравления.
Браво.
Назад!
- Исках да... - Казах назад!
Той няма нищо общо!
- Техун! - Господине!
Нашето правителство ще уведоми властите
в САЩ, Великобритания, Китай и СССР,
че Японската империя приема условията им за капитулация.
Ако продължим да се бием,
това ще доведе до унищожението не само на Япония,
но и на цялата човешка цивилизация...
Буден ли си?
Братко?
Чуваш ли ме?
Спокойно.
Близките ти ще се върнат.
Кой си ти?
Хансу Кох.
Ти си...
онзи семеен приятел.
Как е Техун?
Не знам кой е,
но ако е бил с теб във фабриката, едва ли е жив.
Ти си извадил късмет.
Камионът те е предпазил.
Може ли да остана тук тогава?
Войната свърши.
Кой...
Кой победи?
Кой мислиш?
Значи страната ни е свободна.
Не си и помисляй за Корея.
Идните години ще е хаос.
Само глупак би се върнал там.
Ще стоите тук, докато в Осака стане безопасно.
Това стопанство е мое.
Кой...
Кой си ти всъщност?
Както сам каза,
- семеен приятел. - Ти си бащата.
Нали?
Как смееш да се навърташ тук!
Нямаш право да си край него!
Имам право, защото ми е син.
Брат ми го отгледа.
Брат ти го остави бедняк.
Млъкни!
Само да си го обидил още веднъж, ще те убия.
Дори кожата, дето ми е останала, да се пръсне,
ще те убия.
Да не мислиш, че не си ми ясен?
Как се изкарват пари за такива дрехи?
Да не мислиш,
че ще позволя да очерниш семейството ми?
Ти си глава на семейството,
не го оспорвам.
Но знай едно.
Спасих те,
както и другите,
не от добро сърце,
а заради Сунджа и Ной.
Те са мои.
Проумей го по-скоро
и ще ти олекне.
Г-н Кох.
Тръгвате ли вече?
Оставих още един пакет на масата.
Но ще е последният. Рисковано е да му го даваме.
Ясно.
Аз ще го излекувам.
Знаете ли какво гнездо на оси намерихме?
Ей такива грамадни!
Нали, Ной?
Батко, къде отиваш?
Не знам какво го прихваща Ной.
Странен е напоследък.
Може да е заради това, че се връщаме.
Стига де!
Треперят ти ръцете.
Другия път ще внимавам повече.
Сунджа!
Как си?
Добре.
Хайде тогава.
Ще се видим пак в Осака.
Може и да е хубаво.
Взе да ми домъчнява дори за баща ми, макар че бързо ще ми писне.
Ной!
Трябва да вървя.
Хайде, Ной.
Да тръгваме.
Батко!
Щяхме да забравим това!
Мамо.
Спокойно.
Тук ли е?
Трябва да са тук.
Леко.
Стой наблизо.
Спри.
Как сте, малките?
Май сме им като извънземни.
Знаеш ли какво? На теб ще ти отиват повече.
Държиш ли?
Идвай.
Какво е това?
За теб са.
Как са?
Добре да ги пазиш, чу ли?
Нищо им няма.
ОСАКА, 1950 Г.
Ной, Мозасу!
На закуска!
Ставай вече.
Мозасу!
Какво правиш?
Утро е.
Занеси го горе.
Той сигурно е гладен.
Хайде пак.
Всеки ден едно и също.
Защо все се влачиш последен?
Стига, бабо.
Какво си се разбързала?
Чичо.
Нося ти закуската.
Дай.
Не бива да вдигаш тежко.
Добро утро.
Кажи на Кох да не те товари толкова.
Бизнесът му цъфти.
Няма как.
Прегладнял си.
Не се занимавай.
Просто ще поспя.
Не бил гладен.
ГОЛФ ИГРИЩЕ ПРЕДСТОЯЩО ОТКРИВАНЕ
Къде е Том?
Ще дойде.
Притеснен съм.
Става дума за Абе-сан.
Затънал е в дългове.
Особено към нас.
Разбирам притесненията на Андрюс-сан,
но може би трябва да подходим по-разумно.
Всичко тръгна от слухове.
Ако се отдръпнем от Абе-сан сега,
това ще стресне другите ни клиенти.
Освен това не е нужно да напомням,
че в "Шифли" сме спечелили близо два милиарда йени
от 10-годишното си сътрудничество с Абе-сан.
Не е ли редно да му дадем време да преодолее финансовите си затруднения?
Случаят е друг.
Без участието на "Колтън" няма да има хотел.
Тогава ще намерим друг партньор.
"Хайът" гледат към Токио.
И те няма да искат, земята се обезцени наполовина.
Пак ще поскъпне.
Това ли е професионалното ти мнение?
По нюх?
А ако намерят костите?
Ще се отслужи панихида,
за да се види, че правим каквото е редно.
И мислиш, че миналото ще се забрави толкова лесно?
Сериозно ли?
Стига.
Мислех си нещо.
Вярно, че земята е опетнена, но все пак струва нещо.
Няма ли насита този твой бизнес глад?
Говоря за голф.
Голф?
Елитен клуб с членство.
400 милиарда бруто, 300 чисто.
Минимални разходи.
Законен бизнес.
Твърде хубаво, за да е истина.
Не ми харесва.
Дори след като "Шифли" изискат дълга,
ще се наложи бързо да се отърват от терена.
Трябва да участваме в търга.
Няма да влизам в голф бизнеса.
Знаем какво предстои.
Достатъчно е да основем клуба.
Да извадим разрешително и да продадем членски карти по 250 милиона на калпак.
Печалбата ще е огромна.
Така...
"Шифли" няма да изискат дълга.
Какво? Защо?
Заради колежката ти.
Убедително защити Абе-сан.
Направи нещо.
Не съм бездействал, Соломон.
Какво мислиш, че правех?
Има ли значение? Взехме си парите.
Целта е да притиснем здраво Абе.
Убеди я тогава.
Нали ти е гадже?
Леле.
Какво чувам?
Не знаеше ли?
Идеята ти започва да ми харесва.
Особено приходната част.
Но приятелката ти трябва да смени плочата за Абе.
Ще я убедиш ли?
Да, ще имам грижата.
Чудесно.
По-добре да не се намесвам аз.
Нали?
ВОЙНИШКИ МАГАЗИН
Какъв безпорядък!
Бях подредила всичко вчера.
Добро утро.
Гото-сан! Подранихте днес.
Така е.
Будя се с мисълта за вашата храна.
Между другото, Бандо-сан,
вярно ли е?
Ресторант ли ще отваряте?
Да. Чувам, че американците скоро ще вдигнат ограниченията.
Поспестили сме пари като за начало.
Но е трудно да се намери хубаво място.
Сещам се за едно идеално.
Близо до жп гарата.
Няма ли да е твърде скъпо?
Собственикът ми е длъжник.
Ще ви ходатайствам.
Наистина ли?
Грижите се толкова добре за стомаха ми!
Нека ви върна жеста.
Много мило, Гото-сан, благодаря.
Как си, Ной?
Приемният изпит е скоро.
Другата седмица.
Не съм свършил с ученето, но напредвам.
Бандо-сан,
всички на пазара ще ви завиждат.
Син студент!
Стига да ме приемат.
Какви ги говориш?
Ще влезеш.
Я виж баба си.
Ако не влезеш,
няма да го преживее.
Нищо не разбирам, но не ми звучи добре.
Ще закъснееш.
Върви.
Елате пак.
Ной ли е това?
- Привет. - Ела.
Трябва да вървя на работа.
Майчина радост е той!
Знаем колко си трудолюбив.
Ела да хапнеш на обяд.
Ще ти дам да ядеш тофу на корем,
с любимите ти добавки.
Плащат ми чак в края на седмицата.
Що за приказки са това?
Мозъкът трябва да е нахранен, за да мисли.
Просто ела.
Ще се погрижим за теб.
Ще пробвам да се измъкна.
Благодаря.
РОДИ МИ СЕ СИН.
ПРАТИ МИ 100 ЙЕНИ.
МАМА Е БОЛНА, ЕЛА СИ.
Каза ли ти за нас?
- Не. - Просто съм малко...
изненадан.
Защото истината е,
че хлътнах по нея.
Обаче...
Мисля, че при нея...
По-скоро беше форма на бунт.
Предвид това кои са родителите й и глупавите им порядки.
Та значи...
Как ще я накараш да спре?
Как се казва "харесвам те"?
Харесвам те.
Това ли е интендантът?
Май няма какво да го мислиш.
Така изглежда.
Светни.
Как е той? Готов ли е?
Не знам колко е научил, но почти не спи.
Можеше да си улесни живота.
Сам реши така.
Чувства отговорност като първороден син.
Това говори добре за него.
Чуй се само.
Сякаш вече си част от семейството.
Нали това искаше?
Докога ще ме държиш там?
Предостатъчно направих.
Искам да си тръгна.
Мислех,
че вече ще си се отърсил от чувствата.
След като той замине да учи,
може да напуснеш дома им, но не и преди това.
Ами ако...
- не го приемат? - Абсурд.
Защото ти ще го уредиш.
Всичко бих направил за сина си,
но не и това.
Искам да видя на какво е способен.
Значи щом влезе...
Работата ти там приключва.
Ясно.
И още нещо.
Сунджа сериозно ли обмисля
да отвори ресторант?
Пестят всяко петаче.
Обучението на Ной е на първо място, но това й е мечта.
Позволи й да я осъществи.
Тръгвай.
И отиди при Ишида.
Дай му да разбере, че не съм доволен.
Знам си работата.
Не е нужно да ми обясняваш.
Виж се само.
Очите ти се затварят.
Добре съм.
Изпушила ти е главата от четене.
Лягай да спиш.
Не мога.
Трябва да уча.
Ной.
Майка съм ти.
Става ми жал.
За какво ти е жал?
Претоварваш се.
По цял ден работиш в телеграфната служба, а после цяла нощ учиш.
Да ти бях улеснила живота.
Мамо.
Не ми се връзвай.
Явно съм уморена.
Онези пари...
Знам, че можеше да ги приемем.
Парите от Хансу Кох.
Но, мамо...
Не исках да се уреждам така.
Нали разбираш?
Разбирам.
Лягай си.
Не се тревожи за мен.
Млад съм.
Нищо ми няма.
Но не стой до прекалено късно.
Няма.
Ти дойде.
Искам да купя тофу за вкъщи.
Върви ли днес?
Не повече от обикновено.
Но времето сякаш едва се влачи.
Някои дни е така.
И при мен също.
Вярно ли?
Винаги изглеждаш зает,
особено сега, покрай изпита.
Да, изпитът.
Все за него мисля.
Вълнуващо е.
Достатъчно.
Стига.
Не е много.
Пък и може да ти даде сили.
Благодаря.
Забрави ли нещо?
Ами ако...
Ако се проваля?
Ако не се справя на изпита?
Ако не вляза?
Приемат само един от седем души.
Вероятността е малка.
Ти си Ной Бек.
Абсурд.
Не вярвам.
Няма да се провалиш.
Какво става?
Тъстът ви има важни гости.
Дойдоха преди час.
Заповядай.
Както знаете,
това е зет ми.
За мен е чест днес да ни гостува Курогане-кун.
Изгряваща звезда в новата партия.
Трябва да се запознаете.
Рано е да се нарече политическа партия,
но изглежда обещаващо.
Въпрос на време е.
С водачи като Курогане-кун
либералната партия ще стане голяма сила.
От такава партия се нуждае Япония днес.
Какви са целите й?
Да възвърне славата на страната.
Какво друго?
Американците скоро ще си тръгнат.
Преходът трябва да ви е основен приоритет.
Като споменахте американците,
чувам, че са ви големи приятели.
Печелехме пари от тях.
Това е всичко.
Ясно.
Американско уиски,
американски автомобилни свещи.
Чувам, че продавате дори американски четки за зъби.
Явно добре вървят.
Признавам,
че от американците има полза.
Ще изкарат наяве комунистите.
Повечето са корейци.
Тези, които отказват да заминат, са бреме за страната ни.
Добре че повечето се ометоха след войната.
Я ми кажете,
защо е тази среща?
Обсъждаме какви средства ще са нужни
за политическата кариера на Курогане-кун,
за да насочи пак страната в правилната посока.
Искам да видя с очите си как възвръщаме предишната си слава.
Това е мечтата ми на стари години.
Обещавам ви.
Ще имате неограничена подкрепа.
Без претенции.
Прибрал си се.
Да.
Не очаквах да си тук.
Исках да те изненадам, но съм заспала.
Твърде много работиш.
Знам.
Но си струва.
Да те пренесем в леглото.
Какво?
Съжалявам, че не съм забавна.
Не е вярно.
За мен това е най-хубавият момент днес.
Наистина ли?
Да.
Стига яде.
Ной, ставай вече.
Ще закъснеем за изпита.
Ной?
Минору, чакай ни отвън.
Изпитът започва.
Когато стане и половина,
отворете изпитните книжа и започнете.
Начало!
Сутринта на 25-и
севернокорейската армия обстреля Южна Корея
от 11 позиции по протежение на 38-ия паралел.
В отговор президентът Сънгман Ри свика отбранителните сили,
а военното министерство на Южна Корея нареди ответен удар.
Обявена е най-висока степен на тревога, а бойните действия продължават.
Страната е разкъсана на две и се води война
между Севера и Юга.
25 ЮНИ
Превод на субтитрите Боряна Богданова