Jeg så det med mine egne øjne.
- Tror du ikke på mig? - Hvad er det, du siger?
Pas dig selv.
Så du det? Med de bare næver.
Taehoon.
Bando, Yosebu.
Der var du.
Koreanerne er som kakerlakker.
De bliver flere dag for dag.
Hvornår stopper de?
Bando-san!
Sig til ham, at jeg vil have gangene fejet.
Der må ikke være et støvkorn tilbage.
Sørg for, at han ved det.
Fej gulvene, sagde han.
Vær grundig. Han holder øje med dig.
Han forstår det.
Tilbage til din plads.
- Øl eller sake? - Sake, tak.
Her!
Sæt dig hos os.
Skål.
Skål!
Min far plejede at sige:
Når en mand har en drink i hånden,
bliver hans glæder til sorger, og hans sorger til glæder."
Hvordan er det for dig her til aften?
Unge mand,
jeg vil nødig såre dig,
men jeg vil bare drikke i fred.
Da jeg er ældst,
må du tillade mig det.
Undskyld forstyrrelsen.
Hvorfor griner du?
Jeg kom til at tænke på noget andet, min far sagde.
Han havde faktisk et mundheld til enhver lejlighed.
Og hvor er din far?
Han er gået bort.
Af kolera.
På en eller anden måde blev jeg skånet, men min far gjorde ikke.
Hvornår blev du sendt hertil?
For et års tid siden.
Først sendte de mig til minerne, men der skete en ulykke.
Den varer ikke evigt,
krigen.
Nej, men vil der være noget tilbage at vende hjem til?
Hvad mener du?
Vi må gøre det, der er nødvendigt.
Det er vores land.
Du slog mig ikke som en patriot.
Sådan er det ikke.
Det er bare...
Jeg ved, hvor jeg hører til.
Sværere er det ikke.
Jeg går. Der bliver en anden plads ledig.
Jeg har godt nyt.
Jeg kan stolt fortælle, at fabrikken får besøg af en meget vigtig gæst.
Om to dage
vil en af vores kejsers respekterede rådgivere
beære os med sin tilstedeværelse
i anerkendelse af vores store bidrag til krigsindsatsen.
Derfor
må vi vise vores agtværdige gæst, hvad fabrikkens sande formåen er.
Banzai!
Kort efter kl. 8 om morgenen den 6. august
- ramte en ny bombe Hiroshima... - Taehoon.
Jeg ved godt, hvad du vil med det stemmejern.
Det er selvmord.
Det skal du ikke tænke på.
Det har jeg heller ikke lyst til. Tro mig.
Men...
Når jeg ser på dig,
minder du mig om en.
Min bror.
Isak.
Jeg trak ham ind i det her helvede...
...bare fordi jeg var ensom.
Og nu...
...er han væk.
Jeg fortalte dig om min far.
Sygdommen
ramte hele min landsby.
Ud af de 89, vi var,
var jeg den eneste, der overlevede.
Hvorfor?
Hvorfor overlevede jeg, når alle de andre døde?
Da jeg så hørte arbejdslederen tale i går...
...forstod jeg endelig hvorfor.
For det her.
Nej.
Det er en synd.
En synd?
Gid dit bæger altid må være fyldt til overflod.
Så den kærlighed, du taler om,
kan varme dig i din alderdom.
Det mener jeg.
Det ønsker jeg for dig.
Vores nation takker jer.
Tak.
Flot klaret.
Skynd jer! Tilbage!
- Jeg prøvede bare at... - Gå så tilbage!
Han har ikke gjort noget! Giv slip!
Taehoon!
Vi har givet vores regering besked på at meddele regeringerne
i Amerikas Forenede Stater, Storbritannien, Kina og Sovjetunionen,
at vores kejserrige accepterer betingelserne i deres fælleserklæring.
Hvis vi fortsætter kampen,
vil det ikke bare føre til Japans kollaps og udslettelse,
men også til den menneskelige civilisations undergang...
Er du vågen?
Min svoger...
...kan du høre mig?
Fald til ro.
Din familie er snart tilbage.
Hvem er du?
Jeg hedder Koh Hansu.
Du er...
...den ven af familien.
Taehoon. Hvordan har han det?
Jeg ved ikke, hvem det er,
men hvis han var på fabrikken, er han næppe overlevet.
Du var heldig.
Lastbilen skærmede dig.
Kan jeg blive her?
Krigen er slut.
Hvilken part...
Hvilken part vandt?
Hvem tror du?
Så er vores land atter vores.
Hvis du vil tilbage til Korea, kan du godt glemme det.
Der vil være kaos i de kommende år.
Kun en idiot ville tage tilbage til det.
Du bliver på gården, til der er sikkert i Osaka.
Det er min gård.
Hvem...
Hvem er du egentlig?
Som du selv sagde...
- En ven af familien... - Du er faren.
Er du ikke?
Hvor vover du at opholde dig her?
Du har ikke ret til at omgås ham!
Det har jeg ret til, fordi han er min søn.
Min bror tog sig af ham.
Din bror efterlod ham i fattigdom.
Hold din kæft!
Hvis du taler grimt om ham én gang til, dræber jeg dig.
Om så jeg skal bryde ud af resterne af min hud,
så dræber jeg dig.
Tror du ikke, jeg ved, hvad du er for en mand?
Hvilken type arbejde du laver for at få råd til det tøj...
Tror du...
...jeg vil lade en som dig håne min familie?
Da du er familiens overhoved,
betvivler jeg det ikke.
Men det skal du vide.
Jeg reddede dig,
ligesom jeg reddede de andre.
Ikke af hjertets godhed,
men på grund af Sunja og Noa.
De er mine.
Jo hurtigere du erkender det,
desto nemmere bliver det for dig.
Hr. Koh Hansu.
Skal De allerede af sted?
Jeg har lagt en pakke til på bordet.
Det bliver den sidste. Det er for risikabelt at give ham det.
Jeg forstår.
Jeg skal nok få ham gennem det.
Vil du se det hvepsebo, vi lige har fundet?
Hvepsene er kæmpestore!
Er de ikke, Noa?
Bror! Hvor skal du hen?
Jeg ved ikke, hvad der går af Noa.
Han er ikke sig selv for tiden.
Jeg ved ikke, om det er tanken om at skulle tilbage.
Hold op!
Hvorfor ryster du sådan på hænderne?
Jeg sørger for at have roligere hænder næste gang.
Sunja!
Er alt i orden?
Jeg har det fint.
Så er det vel farvel.
Vi ses igen i Osaka.
Det bliver rart at komme tilbage.
Jeg savner endda min far, selvom jeg bliver træt af ham igen.
Noa!
Jeg må hellere gå.
Kom så, Noa.
Vi skal af sted.
Bror!
Vi havde nær glemt den her!
Mor...
Det er okay.
Er det her?
De må være her.
Vær forsigtig.
Gå nu ikke for langt væk.
Sæt farten ned.
Hvordan har I det, unger?
Vi må ligne rumvæsener i deres øjne.
De her klæder sikkert dig meget bedre.
Kan du gribe?
Mozasu, kom så.
Hvad er det?
Nej, du må få dem.
Har du lige set?
Pas godt på dem, ikke?
De er i god behold.
Noa! Mozasu!
Kom og spis!
Det er tid til at stå op.
Mozasu!
Hvad laver du?
Det er morgen.
Gå op med den her.
Han må være sulten.
Se dig lige.
Altid det samme.
Hvorfor er du altid et skridt bagefter?
Bedstemor,
hvad er det, der haster sådan?
Onkel.
Jeg kommer med din morgenmad.
Altså.
Du må ikke løfte tunge ting.
Godmorgen.
Du må sige til hr. Koh Hansu, at han lader dig arbejde alt for meget.
Hans forretning blomstrer.
Sådan er det bare.
Du må være drønsulten.
Det skal du ikke tænke på.
Jeg skal bare have sovet.
Han siger, han ikke er sulten.
GOLFBANE KOMMER SNART
Hvor er Tom?
Han kommer.
Jeg er bekymret.
Det er angående Abe-san.
Han har for stor gæld.
Især til os.
Jeg forstår Andrew-sans bekymring,
men måske skal vi gribe det mere rationelt an.
Det hele udspringer af rygter.
Hvis vi lægger afstand til Abe-san nu,
kan det gøre vores andre klienter urolige.
Desuden burde det ikke være nødvendigt at minde om,
men her hos Shiffley's, har vi tjent næsten to milliarder yen
i løbet af vores tiårige samarbejde med Abe-san.
Bør sådan en klient ikke få tid til at få styr på sine økonomiske vanskeligheder?
Det her er anderledes.
Der kommer ikke noget hotel. Ikke uden Colton.
Så finder vi en anden partner.
Hyatt har udset sig Tokyo...
Hyatt vil heller ikke gå ind i det her. Grundens værdi er halveret.
Den stiger igen.
Er det din professionelle vurdering?
Din fornemmelse?
Og hvad sker der, hvis de finder knoglerne?
En præst holder en mindehøjtidelighed
og lader offentligheden vide, at de rette...
Tror du virkelig, at den fortid kan viskes væk så let?
Seriøst?
Afslut.
Jeg har tænkt på,
at godt nok er grunden forurenet, men den er stadig noget værd.
Din umættelige appetit. Kan den nogensinde stilles?
Golf.
Golf?
En eliteklub. Kun for medlemmer.
400 milliarder i bruttoindtægt. 300 milliarder netto.
Minimale udgifter.
Et legitimt foretagende.
For godt til at være sandt.
Jeg bryder mig ikke om det.
Selv når Shiffley's har indfriet det lån,
har de stadig behov for at sælge grunden hurtigt.
Vi bør byde på den.
Jeg går ikke ind i golfbranchen.
Vi ved, hvad der venter.
Vi skal bare have det op at køre.
Skaffe tilladelserne og sælge medlemskaber til 250 millioner stykket.
Fortjenesten bliver kæmpestor.
Så...
Shiffley's indfrier ikke lånet.
Hvad? Hvorfor ikke?
På grund af din tidligere kollega.
Hun gjorde en overbevisende indsigelse på vegne af Abe-san.
Du må sgu da gøre noget.
Ja, jeg prøvede sgu da at gøre noget, Solomon.
Hvad tror du, jeg lavede?
Spiller det nogen rolle? Vi har fået vores penge.
Pointen er at sætte tommelskruerne på Abe.
Så må du overtale hende.
Hun er jo din kæreste, ikke?
Wow. Hvad...
Hvad taler han om?
Vidste du ikke det?
Jeg begynder at kunne se det fornuftige i din idé.
I hvert fald indtjeningsmæssigt.
Men din kæreste skal ændre opfattelse af Abe.
Kan du klare det?
Ja. Jeg tager mig af det.
Godt.
Det er bedre, at det er dig end mig.
Synes du ikke?
BILLARD KUN SOLDATER
Sunja, se nu det rod.
Det hele var ryddet op, da jeg gik i går.
Godmorgen.
Goto-san! Du er her tidligt i dag.
Det er jeg nemlig.
Jeg vågnede og var sulten efter dine nudler.
I øvrigt, Bando-san,
taler rygterne sandt?
Planlægger du at åbne en restaurant?
Ja. Jeg hører, at amerikanerne snart vil lempe restriktionerne.
Vi har sparet penge sammen til at komme i gang.
Men det er svært at finde et godt sted.
I så fald kender jeg det perfekte sted.
Tættere på stationen.
Bliver det ikke for dyrt?
Ejeren skylder mig en tjeneste.
Jeg lægger et godt ord ind for dig.
Mener du det?
Du har altid taget dig så godt af min mave.
Lad mig gøre det for dig.
Goto-san, du er alt for venlig. Tak.
Og dig, Noa.
Der er snart adgangseksamen.
Næste uge.
Jeg skal stadig læse en hel masse, men jeg gør mit bedste.
Det må være rart, Bando-san.
Hele markedet vil misunde dig.
En søn, der læser på universitetet!
Goto-san, jeg skal jo først komme ind.
Hvad taler du om?
Selvfølgelig kommer du ind.
Se på din bedstemor.
Hvis du ikke kommer ind,
dør hun af skuffelse.
Jeg forstår det ikke, men jeg ved, det er ballade.
Noa, du kommer for sent.
Smut så.
Kom endelig igen.
Er det Noa?
- Goddag! - Kom her.
Jeg skal på arbejde.
Han er enhver mors drøm, ikke?
Alle ved, at du arbejder hårdt.
Kig forbi til frokost.
Du skal få al den tofu, du kan spise,
og det tilbehør, du bedst kan lide.
Jeg får først løn sidst på ugen.
Hvad er det for noget snak?
Din kloge hjerne skal fodres for at brillere.
Bare kom.
Vi skal nok tage os af dig.
Jeg prøver at slippe af sted.
Tak.
SØN FØDT
HAR BRUG FOR 100 YEN. SEND STRAKS.
MOR SYG. KOM HJEM NU.
Fortalte hun om os?
- Nej. - Jeg er bare lidt...
...lidt overrasket.
For sandheden er, at jeg...
Jeg faldt pladask for hende.
Og...
Jeg tror, hun var...
For hende handlede det vist mere om det forbudte i det.
Når hendes forældre er dem, de er, og alt det pis.
Så...
...hvordan vil du få hende til at trække sig?
Hvordan siger man: "Jeg kan godt lide dig"?
Jeg kan godt lide dig.
Jeg antager, det er kvartermesteren?
Han bliver vist ikke et problem længere.
Tilsyneladende.
Tænd lyset.
Hvordan har han det? Bliver han klar?
Jeg kan ikke udtale mig om, hvor meget han har lært, men han sover knap nok.
Han kunne have gjort det nemmere for sig selv.
Han valgte selv denne metode.
Han mærker ansvaret som den ældste søn.
Det må siges til hans ros.
Hvad er der med dig?
Du er virkelig blevet en del af deres familie, ikke?
Var det ikke det, du ville have?
Hvor længe skal jeg blive ved?
Jeg har gjort mere end nok.
Jeg vil gerne flytte ud.
Jeg havde troet...
...du havde opgivet de følelser nu.
Når han er faldet til på universitetet,
får du lov til at forlade huset. Indtil da bliver du der.
Hvad, hvis
- han ikke kommer ind... - Det er ikke muligt.
Fordi du ordner det.
Jeg vil gøre alt for min søn...
...men ikke det.
Jeg må se, hvad han er i stand til.
Så når han er kommet ind...
Så er du færdig med familien.
Jeg forstår.
En ting til.
Sunjas restaurantidé.
Hvor seriøs er den?
De har spinket og sparet.
Noas undervisning er jo vigtigst, men hun satser på den.
Måske kan du lade hende gøre det.
Gå bare.
Glem ikke at besøge Ishida.
Lad ham vide, at jeg er utilfreds...
Jeg ved godt, hvad jeg skal.
Du behøver ikke længere at forklare det.
Se dig lige.
Du kan jo ikke holde øjnene åbne.
Nu er det fint.
Du har ikke plads til mere inde i hovedet.
Gå i seng.
Det kan jeg ikke.
Jeg skal læse.
Noa.
Som din mor...
...beklager jeg.
Hvad er der at beklage?
Det er for meget for dig
at arbejde hele dagen på telegrafkontoret og komme hjem og læse hele natten.
Hvis bare jeg kunne have gjort det lettere for dig.
Mor.
Tag dig ikke af mig.
Jeg må være træt.
Pengene...
Jeg ved, vi kunne have taget imod dem.
Fra hr. Koh Hansu.
Men, mor...
...jeg ønskede ikke at gøre det sådan.
Det forstår du godt, ikke?
Jo.
Få nu sovet.
Du skal ikke tænke på mig.
Jeg er ung.
Det her er ikke noget.
Men bliv nu ikke for længe oppe.
Nej.
Så kom du.
Jeg vil gerne købe noget tofu med hjem.
Er der travlt i dag?
Ikke mere end ellers.
Men tiden går så langsomt.
Sådan er det nogle dage.
Også for mig.
Virkelig?
Du virker altid så travl,
især nu hvor eksamen nærmer sig.
Ja, eksamen.
Det er umuligt at glemme den.
Det er spændende.
Det er rigeligt.
Det behøver du ikke.
Det er ikke meget.
Og hvis det giver dig nogen kræfter...
Tak.
Glemte du noget?
Hvad, hvis
jeg dumper?
Eksamen. Hvad, hvis jeg ikke består?
Hvis jeg ikke kommer ind?
De tager kun en ud af syv ansøgere.
Det er ikke gode odds.
Du er Baek Noa.
Det sker ikke.
Det tror jeg ikke på.
Du dumper ikke.
Hvad er det?
Deres svigerfar har vigtige gæster på besøg.
De kom for en time siden.
Kom og sæt dig.
Som I alle ved,
er det min svigersøn.
I dag har jeg æren af at have Kurogane-kun som gæst.
Jeg hører, at han er det store håb i det nye parti.
Du bør lære ham at kende.
Det er for tidligt at kalde det et politisk parti,
men det virker lovende.
Det er kun et spørgsmål om tid.
Med mænd som Kurogane-kun i spidsen
bliver det Liberal-demokratiske Parti en magtfaktor.
Det er lige det politiske parti, Japan har brug for nu.
Hvad er partiets mål?
At genoprette nationens stolthed og storhed.
Hvad ellers?
Amerikanerne rejser snart.
Det vigtigste bør være overgangsplanen.
Apropos amerikanere...
Jeg hører, de er dine fine venner.
Vi har tjent penge sammen med dem.
Ikke andet.
Ja.
Amerikansk whisky,
Amerikanske tændrør.
Jeg hører, du endda sælger amerikanske tandbørster.
De går åbenbart som varmt brød.
Jeg må indrømme,
at amerikanerne kan være nyttige.
De er gode til at opsnuse kommunisterne.
Selvom de for det meste er koreanere.
De koreanere, der nægter at rejse, er til besvær for vores land.
Heldigvis tog mange af dem hjem efter krigen.
Sig mig,
hvad handler det her møde om?
Vi taler om de ressourcer, der er brug for
til at støtte Kurogane-kuns politiske karriere,
så han kan styre landet tilbage i den rigtige retning.
Jeg vil med egne øjne se vores nation genrejst i al sin vælde.
Det er min drøm for mine sidste år.
Du har mit ord.
Ubegrænset støtte.
Uden spørgsmål.
Du er hjemme.
Ja.
Jeg vidste ikke, du var her.
Jeg ville overraske dig, men jeg faldt i søvn.
Du knokler for meget.
Jeg ved det godt.
Men det er det værd.
Lad os få dig i seng.
Hvad?
Jeg er ked af, jeg ikke er så spændende.
Det passer ikke.
Det her er dagens højdepunkt for mig.
Er det rigtigt?
Ja.
Gider du holde op med at spise?
Noa, du skal op.
Vi kommer for sent til eksamen.
Noa?
Minoru, vent på os udenfor.
Vi er klar til starte eksamenen.
Vent på, at minutviseren rammer den halve time,
før I åbner eksamenshæftet for at gå i gang.
Begynd!
Om morgenen den 25.
krydsede det nordkoreanske militær grænsen og bombede Sydkorea
fra 11 stillinger langs den 38. breddegrad.
Som svar har præsident Syngman Rhee indkaldt sine forsvarsstyrker,
og det sydkoreanske forsvarsministerium svor at gøre gengæld.
Man gik i alarmberedskab, da artillerikampen fortsætter.
Landet er nu delt i en intern kamp,
en krig mellem nord og syd.
25. JUNI
Tekster af: Eskil Hein