- (japansk) Skål. - Skål.
Den er sterk.
Men deilig?
Margarita?
Ja.
Dypp tortillachipsen i denne.
- Deilig. - Deilig, ja.
Hallo.
Har ikke sett deg på en stund.
(koreansk) Her. Ta dette.
Hva tok sånn tid?
Vi er nesten tomme for alt.
Takk.
Halmoni! Kan jeg få kimchi?
Kom.
Chuka soba!
Dette er salsasaus.
- Salsa. - Salsa.
Takk.
Så du det?
Jeg trengte ikke å løfte en finger.
La meg gjøre det.
Jeg føler meg rar.
Og det har blitt så varmt.
Kanskje den andre margaritaen var for mye.
Jeg tror vi er litt fulle.
Hvordan kan du si sånt?
Du betalte for middagen her om dagen også.
Jeg inviterte deg hit.
Neste eventyr er opp til deg.
- Hvor mye? - Det blir 3326 yen.
- Tar dere kredittkort? - Ja.
Kan jeg få kvitteringen?
Det er vondt å vente.
Men jeg kan ikke bestemme meg for om jeg vil at morgendagen kommer før
eller ikke kommer.
Slutt med det tullet!
Han stod.
Noa skal til Waseda.
Hvorfor er du så sikker?
Selv en dumming som meg vet det.
Gutten har studert så hardt...
Nå er det nok!
Hva er poenget med å mase sånn?
Vi kan ikke gjøre noe, så hvorfor dvele ved det?
I morgen vet vi det.
Vi kan ikke gjøre noe.
Chuka soba! God pris! Kom inn! Velkommen!
Chuka soba! God pris! Velkommen!
Deilige nudler!
De vil bare ha arbeidshendene våre.
Ja!
Hender som har sprukket og blødd for å bygge deres feilslåtte imperium.
I tillegg river de skolene våre,
og tvinger oss til å skrive oss inn i folkeregisteret deres.
Vi er hjelpeløse.
Du har rett!
Det er en skam!
Vi kjemper for vår egen eksistens.
Krigen deres er over, men vår herjer videre.
Ikke bare her, men i hjemlandet vårt også.
Der korrupte kapitalistkrefter truer med å rive i stykker nasjonen vår.
- Ja! - Se hva som skjedde i Jeju!
Jeju! Jeju!
Vi har rett til å være sinte!
Ja!
Hvordan kan vi la være når vi hører at hele landsbyer blir massakrert?
Barna våre slaktet ned.
Våre mødre og fedres blod spilt av de som snakker vårt eget språk.
Når det er sagt, må vi ikke klandre våre koreanske brødre.
De er blitt smittet av de fordervelige amerikanerne
som kaller seg våre frigjørere!
Ja!
Tiden er inne for å kjempe!
- Vi kjemper! - For landet vårt!
Vi må gå til kamp!
For koreanere!
Av koreanere!
For ett land!
La oss alle rope!
- Lenge leve Korea! Lenge leve Korea! - Lenge leve Korea! Lenge leve Korea!
- Lenge leve Korea! - Lenge leve Korea!
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
Herr Kim! Hør på meg...
Så det var deg.
Du vet hvordan det er med kona mi. Hun er syk.
Jeg visste ingen utvei!
Vær så snill!
PHILOPON
- Hei. - Ja.
Flytt dem til baksiden.
Tell dem for å sjekke at alle er der.
Ja vel, sjef.
Sett deg.
Jeg vil helst gå og legge meg.
Sett deg, sa jeg.
Det var det siste.
Du har sikkert flere oppgaver klare.
Jeg er ikke bekymret for deg.
Hva tror du vil skje når amerikanerne trekker seg ut?
Færre horer i gata.
Det vil alltid være horer i gatene.
Men uansett
har ikke landet annet valg enn å stå på egne bein.
Jeg bryr meg ikke om hva landet gjør.
Ikke si noe så dumt.
Du vet like godt som meg
at dritten ender hos underklassen.
Så ting går tilbake til hvordan det var før krigen.
Det var dritt da også.
Vi kan aldri gå tilbake til det.
Men det er en mulighet for oss.
Svartebørsen er vår, og jeg har en plan.
For deg også.
Du skal ikke være bare knyttnevene mine.
Jeg forstår.
- Yuki. - Jeg trenger det ikke.
Du er ingen helgen.
Ta godt vare på ham.
Få ham til å glemme problemene.
Sugihara-san.
Unnskyld at jeg kommer.
Yoshii-san ba meg overbringe en beskjed.
Hva er det?
Yoshii-san beklager.
Men han mener det er best for deg at du forstår situasjonen din fullt ut.
Dette er det han tenker.
Situasjonen min?
Han heter Kunizane Tsuyoshi.
Eldste sønn i Kunizane-familien.
Så...
En tidligere kjæreste?
Nei. Bildet ble tatt for noen dager siden.
Nettopp.
Yoshii-san tenkte at du ikke visste det.
Jeg foreslår at du spør henne om hva hun driver med...
Yoshii-san sa til meg
at han har kuttet båndene til bestefarens verden.
Tror du Yakuza er de eneste som bruker sånne skitne triks?
Å utnytte kompromitterende oppførsel er en del av din verden også.
Det er menneskets natur.
Hvem er du? Egentlig?
Min koreansk er ikke like god som din.
Jeg kan knapt snakke språket.
Er du zainichi?
Som familien din,
kom besteforeldrene mine før krigen.
Men...
...det er alt vi har til felles.
La meg fortelle deg noe.
Jeg har kjent Yoshii-sani mange år nå.
Han er verken ustadig eller en gambler.
Han er heller ikke en som bøyer seg for kaos eller uvisshet.
Er han i tvil, kutter han båndene til deg.
Og føler han seg kompromittert...
...vil han gjøre verre ting.
Yoshii-san vil ha den golfbanen.
Tsutomu Miyazaki ble i forrige uke pågrepet
for de brutale drapene på fire unge jenter.
Den ene ble halshogd.
- Hallo. - Det er meg.
Jeg ringer bare for å høre stemmen din.
Jeg savner deg.
Jeg savner deg også.
Men arkiveringen tar lenger tid enn jeg trodde.
Du trenger en pause.
Hva med en kjapp middag i kveld?
Jeg skulle gjerne, men det må vente til alt er skrevet ut.
Men hva med i helgen?
La oss gjøre det da.
Jeg må tilbake til jobben.
Jeg ringer deg senere.
HASTER
CCI INTERNASJONAL BANK
BETALINGSKRAV. PURREGEBYR.
Mozasu.
Jeg tok med noe å spise fra den nudelstedet du liker.
Er du ikke sulten? Spis.
Jeg er fortsatt så mett etter lunsjen i dag.
Jeg blir neppe sulten på flere dager.
Hva spiste du til lunsj?
Jeg var på en meksikansk restaurant med en venn.
En meksikansk restaurant? Du?
Ja, jeg.
Er det så overraskende?
Hvem er denne vennen?
En venn jeg mater fuglene med.
Du ville ikke skjønt det.
Fuglene?
Hva snakker du om? Er du sammen med noen?
Jeg møtte ham på matbutikken.
Han er en trivelig mann.
Men du må prøve den meksikanske restauranten.
Maten var sterkt krydret.
Og margaritaen...
Den var så sterk.
Jeg tar baksiden nå.
Dere kan gå inn denne veien.
Ikke dytt hverandre.
Stå på rekke.
Hvor er den gutten?
Han skulle vært her nå.
Var det ikke du som sa at vi bare må vente?
Han kommer snart.
WASEDA UNIVERSITET OPPTAKSLISTE
Mor!
Lenge leve Korea!
Der er du.
KURS FOR STUDENTER
Jeg er så stolt av deg.
Her er listen over kurs for førsteårsstudenter.
Hvorfor er jeg så nervøs?
Europeisk og amerikansk historie. Betraktninger om romantikken.
- Teori om statsobligasjoner. - Uff! Høres ut som tortur.
Er du sikker på at du vil dette?
Slutt å prate, og spis.
Det kommer aldri noe nyttig ut av munnen din.
Kanskje jeg skal rømme med deg til Tokyo.
Selv de kjedelige fagene dine er bedre enn disse spydighetene.
Hva sa du?
Noa. Hva er det?
Det er en liste over utgifter.
Hva slags?
Studieavgifter
og for bøker, studentaktiviteter,
eksperimenter, utstyr...
Hva er totalsummen?
Det er omtrent 2400 yen.
Mener du i tillegg til skolepenger og losji?
Hva skal vi gjøre?
Kanskje vi kan be herr Koh om hjelp.
Nei. Jeg vil ikke ha andres penger.
Noa. Vi betaler tilbake.
Det er sikkert et telegrafkontor nær skolen.
Jeg kan få meg jobb der.
Nei.
Du har hatt det hardt de siste to årene.
Du skal fokusere på studiene.
- Men, mor, utgiftene... - Vi finner ut av pengene.
Uten penger fra herr Koh.
Hvordan?
Det skal du ikke bekymre deg over.
Spis nå. Før maten blir kald.
Ja, spis.
Her. Ta denne.
SAKAI HÅNDLAGDE SKINNPRODUKTER
God aften.
Jeg vet ikke om jeg er på riktig sted.
Hva er gjestens navn?
Min herre?
- Skål. - Skål.
Hva gjør du?
Mor.
Hva er alt dette?
Jeg kom på at vi har sukker fra den handelen for noen måneder siden.
Det er nok til å lage litt sukkertøy.
Selger det bra, kan jeg kjøpe mer sukker.
Vi kan sette opp en vogn til nærmere bussholdeplassen.
Det er så mange unge og familier som tar den ruten.
Og hva med restauranten din?
Vi venter noen år.
Når Noa er ferdig med studiene.
Ja, la oss se da.
Mor.
Sov. Jeg kan gjøre dette.
Tror du virkelig jeg får sove nå?
Skynd deg. Gi meg det.
Hadde jeg ant at du ikke visste om dette,
ville jeg ikke gjort det.
Men vi hørte at du og familien trakk dere ut av svartebørsen.
Av hvem?
Det er det alle sier.
Og denne personen som prøver å ta over,
hva heter han?
Frykter du ham?
Jeg har hørt noen ting.
Jeg vil helst ikke bli involvert.
Yoshii Isamu.
Det er alt jeg vet.
Finn ut alt om denne mannen.
Snu hver eneste stein. Jeg vil ha alt.
Hvor lenge har dere vært sammen?
Det er ikke sånn.
Så hva er det?
Familiene våre har kjent hverandre lenge.
Siden vi var små,
har foreldrene våre ment at vi ville bli et perfekt par.
Er det det han mener?
Han mener det foreldrene mener.
Og du?
En stund prøvde jeg å overbevise meg selv.
Men ikke nå lenger.
Men du...
Du gikk med på det.
De er foreldrene mine.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg vet at jeg skulle fortalt deg det.
Ja, det skulle du.
Kan det ikke reddes?
Kan du love at du aldri ser bort fra meg igjen?
Aldri mer.
Kan du det?
Jeg vil prøve.
Det er ikke godt nok.
Kanskje i en annen verden.
Eller om du ikke var deg
og jeg ikke var meg.
Er det ikke sånn?
Jeg trenger at du...
...krever inn Abe-sans lån.
Abe-san?
Hvorfor det?
Nei.
Historien om de nedgravde knoklene, spredte du den?
Jeg mente ikke å trekke deg inn i det.
Du må tro meg.
Men nå handler det ikke bare om pengene.
Han må vite det.
Nei.
Alle må vite at jeg er her.
Selv om du sier det...
Jeg må spørre. Vær så snill.
Du kan ikke be meg om det!
Selv om det knuser Abe-san, vil det gå rykter om hva jeg gjorde mot ham.
Hele bransjen får vite det.
Det kan jeg ikke gjøre.
Det vet du.
Da skal jeg finne en utvei. Det vet du.
Og da har jeg ikke annet valg enn å stoppe deg.
Du ville snakke med meg.
Ta den bort.
Hva sa den nye legen?
Jeg er ferdig med det.
Du og jeg har alltid snakket rett ut med hverandre, ikke sant?
Det var du som lærte meg makten i å snakke rett ut.
Det er jeg takknemlig for.
Ja.
Alle snakker for mye nå for tiden.
De jabber om ditt og datt.
Men snart er amerikanerne borte.
Og da tar din stigende stjerne makten.
Kurogane-san.
Du har gjort klart at du ikke liker ham.
Men han forstår arbeidet som må gjøres.
Han er ung, men en lovende mann.
Han er ambisiøs.
Jeg tror du blander de to.
Partiet er fortsatt ferskt.
Allianser vil skifte.
Nettopp.
En enda større grunn...
...til at jeg vil forsegle det med blod.
Lojaliteten din ble også kjøpt på den måten.
Hans villighet til å akseptere Keiko, trass i at hun er halvblods,
viser hvilken tillit han har til familien vår.
Jeg tillater det ikke.
Hun er min datter!
Det er for sent å begynne å oppføre deg som din datters far.
Vi vet begge
at det bare har vært den ene sønnen.
Det skjulte livet.
Husk dette.
For din skyld
har jeg aldri rørt den familien.
Ikke tving meg til noe annet.
Mor.
Noa.
Hvorfor er du her så tidlig?
Det er noe jeg må fortelle deg.
Hva er det?
Er du ikke frisk?
Jeg drar ikke til Waseda.
Du skal ikke bekymre deg over pengene.
Jeg ordner det.
Jeg vil ikke.
Ikke på bekostning av drømmene dine.
Jeg vil ikke gjøre det.
Noa...
Restauranten var bare en dum drøm.
Det forstår jeg nå.
Jeg tror deg ikke.
Det er min plikt å ta meg av familien.
Er det ikke din plikt å gå på universitetet?
Noa, dette er ikke bare for din skyld.
Det er for oss alle.
Jeg blir borte i årevis.
Hva betyr det etter alt vi har vært gjennom...
Jeg klarer det ikke.
Å dra fra deg, la deg bære byrdene...
Det er nok.
Jeg har bestemoren din og tanten din.
Jeg vet at du er skuffet...
Jeg er skuffet på dine vegne!
Du fortjener bedre.
Jeg kommer over det.
Dette er hjemmet mitt.
Jeg må bli her.
Noa.
Noa!
Han er bekymret over utgiftene og å dra fra oss...
Hva mener du?
Å gå på Waseda er ikke et valg.
Få ham til å forstå.
Tror du ikke jeg har prøvd?
Han vil ikke ombestemme seg.
Fordi gutten ikke forstår.
Alle de årene vi gikk sultne og knapt hadde mat i magen.
Jeg gnagde på min fars fingre for å narre magen.
Dette er ikke akseptabelt.
Han må dra.
Jeg vet det, men hvordan?
Få ham til å innse det.
Tving opp øynene hans.
Få ham til å forstå hvordan verden er.
Får ikke du overbevist ham, gjør jeg det.
Og hun gir ikke etter?
Hun nekter.
Så hva skal vi gjøre nå?
Jeg får ikke overbevist direktørene når hun står i veien.
Da må vi kvitte oss med henne.
Hva snakker du om?
Yotsuba Finance.
Økonomisk utilbørlighet.
Du vet hvordan det fungerer, Tom.
KATO TATSUMI
Nei, det er ikke en savnet person nå.
Jeg vet hvor han er.
Jeg vil at du skal finne ut alt om denne mannen.
Igjen, han heter...
Kato Tatsumi.
Han er japansk.
Hva du enn finner ut.
Ja.
Det haster.
Jeg betaler ekstra.
Vi snakkes.
Mor.
Helt siden du tok med tofu hjem,
har jeg lurt på hvordan de lager den.
Frue!
Jeg tenkte jeg skulle komme innom.
Jeg hører at Noa er her ofte.
Jeg skal hente to tallerkener.
Ikke tenk på det.
Det er ikke noe bry.
- Sett dere. - Ja vel.
Hvorfor har du tatt meg med hit?
For å se med egne øyne hva annet du vurderer.
Det er ikke sånn.
Se på de hendene.
Fortsatt så myke og glatte.
Å se på henne minner meg om min første tid her.
Jeg trodde ikke jeg ville bli her så lenge.
Faren din ba meg bli med, selv om vi egentlig var fremmede.
Da vi kom, visste vi så lite om verden.
Særlig jeg.
Yeongdo var min verden da.
Så da faren din begynte å lære meg om troen sin,
hørtes alt så rart ut.
Jeg slet med så mye av det i starten.
Men så fortalte han om himmelen...
...og da ga alt mening.
Når jeg...
Når jeg tenker på himmelen, ser jeg Yeongdo.
Jeg vet ikke hvordan din himmel er, men jeg kjenner min.
Det er ikke dette.
Hvis du blir...
...vil du sitte her, og minnene vil brenne i sjelen din.
Jeg kan ikke la det skje.
Jeg ga faren din et løfte.
Uansett hva
skal du og broren din ha det godt.
Det løftet har jeg tenkt å holde.
Beklager at det tok tid.
Håper dere liker det.
La meg smake.
Det er nydelig.
Jeg kan smake hvor mye arbeid som er gjort.
Takk.
Tofuen i Tokyo vil sikkert smake bedre.
Det er jo en så stor by.
Men jeg håper du husker oss når du spiser tofuen.
Den kan umulig være så god som denne.
Når jeg er der...
...kommer jeg til å savne denne.
Tekst: Evy Hvidsten