NÁŠ NOA JDE NA UNIVERZITU WASEDA!
Jak jsi tu jako chlapeček pobíhal...
A tvůj hodný táta tě pořád honil!
Jeden můj známý dokař všechno prodal, aby měl na cestu tam.
Zrovna teď nejspíš proti těm hajzlům pozvedá zbraň.
Teda jestli dojel.
Taky jsem slyšel, že cesta tam je čím dál nebezpečnější.
No tak, proč jsi v tak šťastný den takový skleslý?
Tak skvěle jsi obstál!
Nech toho. Ani jeho máma nebrečí.
Všichni se sešli kvůli tobě.
Zřejmě ano.
Je to neskutečný.
Na to si zvykneš.
Tohle je teprve začátek.
Tu máš.
Těmihle hodinkami to celé začalo.
Otevři je.
Jídlo je hotové!
Teď jsou tvoje.
Děkuju.
Tak pojď!
Vy prosím také.
Tak jdeme.
Son-džo, nestůj tam tak. Sedni si.
Pošli to dál.
Já si dám.
Zpomal. Počkej na ostatní.
Dnes dostanu první.
Ta játra jsou úplně čerstvá. Ochutnejte.
Na zdraví našeho Noy!
Vidíte? To je můj vnuk!
Jde na Wasedu!
NA MOTIVY KNIHY AUTORKY I MIN DŽIN
PAČINKO
(japonsky) Ještě to přepočítejte. Hlavně ty možnosti nadlimitního úpisu.
Všechno už jsme propočítali několikrát.
Prověřte to znovu.
Včetně výročních zpráv.
Po vší té dřině chci předejít opravám v budoucnu.
Ať je to hotové ještě dnes.
Promiňte.
Omlouvám se, že ruším. Ředitel si vás přeje v zasedačce.
Pardon.
- Volal jste mě? - Posaďte se, prosím.
Musíme probrat naléhavou záležitost.
Ohledně těch akcií?
Tome, prosím, osvětli situaci ty.
Objevila se nařčení, že jsi porušila bezpečnostní zásady.
Konkrétně že jsi vynesla důvěrné informace o klientovi.
Víš, o čem mluvím?
Tuším, o co asi jde.
Takže to nepopíráš?
Přiznávám, že to bylo neprofesionální. Měla jsem být opatrnější.
Ale ujišťuji vás, že jsem nesdělila žádné citlivé údaje.
Nic, co by ten úpis akcií ohrozilo.
Naše bezpečností oddělení tuto věc ještě stále prošetřuje.
Naštěstí jsme byli uvědoměni dost brzy, a tak zamezili velkým škodám.
K žádným velkým škodám by nedošlo.
Zajisté, protože Tom našeho klienta uklidnil.
Tys s nimi mluvil?
Bylo nezbytné, aby to slyšeli přímo od nás.
Udělal správně.
Nicméně musíme něco udělat s naší pošpiněnou pověstí.
Jak jsem řekla, šlo o chybu v úsudku.
Už se to nebude opakovat.
Okamžitě zavolám klientům a ujistím je, že jedeme podle plánu.
Zřejmě nechápete vážnost situace.
Vaše činy mohly naši firmu vystavit vážnému nebezpečí.
A co vaše postavení?
Jako jedna z mála žen ve vedení máte jít příkladem.
Beru to velice vážně.
Jestli ale tvrdíte, že kvůli tomu, že jsem žena,
musím po celou kariéru zůstat dokonalá, tak to je nemožné.
A je to i nespravedlivé, nemyslíte?
Obzvlášť když jiným byla dopřána druhá šance.
Prosím.
Dejte mi stejnou šanci.
Obávám se, že na to už je pozdě.
Vaši rezignaci přijmeme s okamžitou platností.
Je to hanba.
Pro koho?
Hotovo. Žádost o splacení úvěru mi posvětili.
Abe teď má potíž za 30 milionů dolarů.
Kdy začne Shiffley’s přijímat nabídky?
Uvidíme, za jak dlouho to Abe vzdá, ale pak už to půjde jak po másle.
Když nabídneme tu domluvenou částku, aukce bude už jen formalita.
- Zavolej, až zjistíš víc. - Ozvu se.
Všechno šlo podle tvého plánu.
Musím přiznat,
že jsem nevěřil, že na to máš.
Vypadá to, že jsem se mýlil.
Kdo je Isamu Joší?
Jen nějaký grázl, co měl štěstí a pomohl vhodnému člověku.
Když o ty trhy přijdeme, bude to pro nás rána.
Dostaneme ránu,
ale jen dočasnou.
Raději popřemýšlej o těch nových linkách metra.
Tu zakázku nám zaručili?
Uzavřeli jsme dohodu.
Tohle je pro nás obrovský krok vpřed.
Zbytek je na tobě.
Ale to ty víš.
Nicméně má to jednu podmínku.
Kurogane chce obřad v soukromí.
Nestojí o velký povyk.
A jak si to představuje?
Byl by raději,
kdyby ses obřadu neúčastnil ty.
To je nepřijatelné.
Souhlasím.
Ale přistoupil jste na to.
Přistoupil.
Protože to je nezbytné.
Jackpot!
To je celé?
Je to hazardní hra čistě o náhodě?
Neviděl jsi, co jsem zrovna udělal?
Spočítal jsem si, jak načasovat pohyby, a vychytal jsem ideální tlak.
Vážně věříš, žes na to měl nějaký vliv?
Tohle není žádná výhra.
A jak bys teda nazval tohle?
Vyměním je za odměny. Chceš jít se mnou?
Zůstanu tady.
Opravdu?
Na, vezmi si tohle. Rozděl se s bratrem.
Opatrně, ať nepoškodíte kořínky.
No?
Ještě stále žije.
Ale vydrží tohle přesazení?
Mně se to nikdy nezdařilo.
Jen o ni musíte důkladně pečovat.
Dejte ji pěkně na slunce a pořádně ji zalévejte.
V tom Connecticutu, o němž jste mluvila, je hodně stromů?
Spousta.
Tomu byste vůbec nevěřil.
A jak jsou vysoké.
Kéž bych se mohl do Ameriky podívat.
To byl vždycky můj sen.
Tak proč se tam nevydáte?
Pane Kató, stále mluvíte o tom, jak málo vám zbývá času.
Dostat se tam je teď snazší než bývalo.
To je pravda.
Ale bohužel je to pořád dost drahé.
Alespoň pro mě.
Všechno tu tak moc zdražuje.
Je zázrak, že lidé vůbec vyjdou s penězi.
Ale tak to zkrátka je, že?
Prý máme žít dlouhý život,
ale nikdo nám neřekl, kde na něj máme vzít.
Popravdě...
jsem uvažoval, že se nastěhuji k dceři.
Bydlí v Nagoji.
V Nagoji?
Tak daleko?
Už představuji přítěž.
Teď je to na tobě.
Starat se o rodinu.
Nech si ty řeči.
Mluvíš, jako kdybys měl zmizet nebo co.
Já nezmizím.
Tokio je asi stokrát větší než tohle. Jen počkej.
Až příště přijedeš domů, uvědomíš si, že je tu pro tebe všechno moc malé.
No podívejme se.
Tys nám nějak zmoudřel.
Tak mi pověz, co ty?
Co beze mě budeš dělat?
O mě se neboj.
Mám svoje plány.
Já pojedu do Ameriky.
Vážně. Jen co vyjdu školu, mizím odsud.
A co je v Americe?
Velká auta.
Velké domy.
Tolik prostoru, že necítíš splašky sousedů.
A všechny sladkosti světa.
Tak tohle v tom je?
Chceš se vydat tak daleko, jen aby sis nacpal břicho sladkostmi?
O tom to není.
V Americe se na mě nebudou dívat skrz prsty jako tady.
Proto tam chci jet.
Posledních několik let žije sám. S rodinou se téměř nestýká.
A finanční situace? Kolik má našetřeno?
Nemá opravdu žádný majetek, co by stál za zmínku.
Odešel do penze po 30 letech v tiskárně. Teď žije z důchodu
a splácí hypotéku 27 milionů.
Žije skromně.
Ale za těch několik posledních týdnů často bral moji matku do restaurací.
Myslím, že si ji chce získat.
Je tedy otázkou, o co mu jde.
Ale jedno mě znepokojuje.
Bojoval ve válce.
Z jeho generace odvedli všechny.
To sice ano,
ale soudili jich jen zlomek.
Tohle je půjčka.
Berte to tak.
Co to má být?
To nejsou peníze mého syna, ale moje.
Moje úspory z prodeje restaurace.
Ale proč mi to dáváte?
Protože už vám nezbývá příliš času.
Ani jednomu z nás.
To nemohu přijmout.
Já je nepotřebuji.
Tak třeba bychom mohli vyrazit spolu.
Co vy na to?
Zvážíte to?
Moc rád bych Ameriku viděl spolu s vámi.
Bože, děkujeme Ti za pokrm, který jsi nám dnes dopřál,
a za vše, čím jsi nás požehnal.
Zaopatřuješ nás a ochraňuješ.
Vím, že je sobecké od Tebe žádat víc,
ale s blížícím se Noovým odchodem
Tě prosím, ochraňuj ho
v tom velikém městě, kde řada lidí může zbloudit.
Prosím, doprovázej ho na jeho cestě, aby nikdy neztratil směr.
Je to hodný chlapec.
To díky Tobě, Pane.
Za to jsem vděčná.
- Modlíme se ve jménu Tvého Syna. Amen. - Amen.
To byla krása.
Moc pěkné.
Brácho, myslíš, že na Wasedě vaří takhle dobře?
Najdi si tam kostel. Pomůžou ti.
Ano.
Josebe,
nenapadlo mě, že už bys chtěl jíst.
Poslední večer mého nejstaršího synovce,
a vy mě ani nepozvete?
Tak málo úcty tu tedy požívám?
Omlouvám se.
To je všechno?
Takhle se s ním rozloučíte?
Pro mě je tohle úplná hostina.
Chutnala jsi to?
Vždyť se to nedá jíst.
Vždycky všechno přesolíš.
Omlouvám se.
- Připravím něco jiného... - Nenamáhej se. Bude to totéž.
Jak dlouho v tom hodláš pokračovat?
Co?
Jak to se mnou mluvíš?
Tohle z tebe vyrostlo za ty roky, co jsem na tebe nedohlížel?
Poslouchej mě.
Kdyby ses učil od svého bratra, byl bys na tom teď líp.
Strýčku!
Vím, že vedle něj budu vždycky ten míň úspěšný.
Nikdy nebudu tak chytrý, hodný ani ušlechtilý jako on.
A on si to zaslouží, protože tvrdě dře. Já to vím.
Ale tvrdě dře i teta.
- To stačí, Mozasu. - Co udělala špatně?
Nebo kdokoli z nás?
My jsme ti to nezpůsobili!
Mozasu.
Mozasu má pravdu.
Noo.
Co se děje?
Mozasu, pomoz mi.
Co to děláš?
Vezmeme tě ven.
Nechte toho.
Přestaňte.
- Nesahejte na mě! - Noo.
Strýčku, udělej to pro mě. Projednou!
Já nemůžu!
Nechte ho být. Ještě není připravený.
A kdy bude?
Nevyšel z domu už pět let.
- Jak dlouho to potrvá? - Dost už.
Udělám to.
Já to udělám.
Buď opatrný.
Já nemůžu.
Omlouvám se.
Ale, strýčku, vždyť už jsi v životě překonal horší věci.
Josebe.
Kjong-hui.
Dej mu šanci.
Co je to?
Už jsme skoro tam.
Pálkař!
Zase ten skrček.
Strike!
Zkus tentokrát máchnout.
Druhý strike!
Odpálil!
Utíkej!
Utíkej! Běž! Běž!
Rychleji!
- Nezastavuj! - Oběhni mety!
Běž!
Honem!
- Sejf! - Homerun!
Kdes ty hodinky získal zpět?
U zastavárníka.
Já ti to říkal.
Nikdy ses mi neztratila.
Ale nač ho tím zatěžovat?
Son-džo,
ty hodinky zachránily tebe i mě.
Teď jsou v Noových rukou.
O něho se strachovat nemusíš.
Bude se mu dařit. Uvidíš.
Ale... já se teď strachuju o svoji dceru.
Bere si muže, který mnou pohrdá.
Je to Japonec.
To proto tebou pohrdá?
Nejspíš ano.
Kdo se v tom má vyznat?
Co zůstane nevyřčeno, je možná pravdivější než to řečené nahlas.
Bude na ni hodný?
Nevím.
Říkal jsi to sám.
Manželství...
je pouhá formalita.
Zdá se, že tobě to vyšlo.
Připadá ti to tak?
Na tohle by ses mě ptát neměl.
Už půjdu dovnitř.
Kluci se za chvíli vrátí.
Son-džo.
Vzpomínáš?
Na ty chvíle v té naší zátoce.
Jak jsme tehdy byli šťastní.
Jen příliš naivní, aby nám to došlo.
Teď mě cosi vnitřně rozkládá.
A čím déle ve mně ten vřed roste...
tím víc mě sžírá.
Cítím to.
Co mám dělat?
Tak ten vřed, co tě sžírá...
musíš vyříznout.
Son-džo.
Děkuju.
NOVINY NADAGAWA 3. SRPNA 1948
MASAKR VÁLEČNÝCH ZAJATCŮ NA OSTROVĚ PALAWAN
Proč jsi to udělal?
Protože je chudý?
Protože my máme peníze.
Mrzí mě, že se z toho vyklubalo tohle. Ale není lepší znát pravdu?
A ta je podle tebe jaká?
Jeho jednotka zmasakrovala 139 amerických válečných zajatců.
Jak můžeš říct, že to je v pořádku?
Řekla jsem to snad?
Jak dlouho jsi ty byl s Ecuko?
A Solomon teď má japonskou partnerku.
Proč to u vás dvou nevadí,
ale když já teď mám jen přítele...
Přítele?
Ano, přítele.
Protože jsem osamělá.
Příliš mnoho těch, které jsem milovala,
už je mrtvých.
Poslouchej svého učitele, rozumíš?
A můžeš se přijet najíst.
Dobře.
To stačí.
Mami, takhle zmeškáme vlak.
Budeš nám často psát, ano? Jinak se budeme strachovat.
Budu.
Slibuju.
Slyšel jsi matku.
Už musíte jít.
My už jsme se rozloučili.
Brácho!
Neodjížděj!
Bez tebe to nezvládnu.
Vždyť si říkal, že pojedeš do Ameriky.
Taky máš svoje sny.
Rvi se za ně.
Rozumíš?
To je nejdůležitější.
Dívej se vpřed, Mozasu.
Vždycky se dívej vpřed.
Další, prosím.
- Jméno? - Bandó, Nobuo.
Á, to jsi ty.
Hej! Přineste tu zvláštní zásilku.
Ano.
Noo, co to je?
Nevím.
NOBUO BANDÓ
Ráno to dovezlo auto s řidičem.
Všechny to zaskočilo.
- Hledáte mě? - Jak dlouho se stýkáš s těmi pitomci?
Ujišťuji vás, že to jsou dobří chlapi.
A co tihle dobří chlapi prohlašují?
Válka se pro nás nevyvíjí dobře.
„Pro nás?“
Pro armádu Severu.
Rád bych...
se zapojil do bojů.
Proč bys dělal takovou hloupost?
Je to naše vlast.
A naši lidé.
To platí i o Jihu.
Kdo se kde narodil, je jen náhoda. Žádná Boží prozřetelnost v tom není.
Stýská se mi po domově.
Lidé, jako jsme my,
žádný domov nemají.
Už ses napevno rozhodl?
Ano.
Mám pro tebe ještě poslední úkol.
Pak si budeš moct dělat, co budeš chtít.
Kdo to má být?
O tohle tentokrát nejde.
Teď mi pomůžeš uzavřít přátelství.
Už by ses měl vrátit a odpočinout si.
- Mami. - Takhle to pro mě bude snazší.
Neboj.
Já cestu najdu.
Noo, tvůj dědeček...
vždy říkával, že chce, abych uměla létat.
Létat vysoko.
Abych viděla, jak je tenhle svět doopravdy veliký.
Teď je řada na tobě, Noo.
Musíš vzlétnout vysoko.
Ale můžeš mi něco slíbit?
Sem tam...
se vrať a pověz mi o tom.
Taky chci vědět...
jak je veliký.
Dobře.
Máš sbaleno.
Pojedeš někam?
Ano.
Přidám se k našim bratrům bojujícím na Severu.
Proč bys to dělal?
- Vždyť ani ze Severu nepocházíš. - Nemůžu zůstat tady a nic nedělat.
Myslíš jako já?
Vy máte rodinu, která vás potřebuje.
Jen jsem vám chtěl poděkovat.
Že jste mi poskytl domov.
Děkovat bys měl jí.
Moje rozhodnutí to nebylo.
Ale dovolil jste to.
Opravdu?
A měl jsem na výběr?
To, co chceš udělat...
já pochopit nedovedu.
Ale po pravdě...
to respektuji.
Třeba...
právě proto tě miluje.
Já vás dva viděl.
Jak se na tebe dívá.
Ať jsem se za to modlil sebevíc,
na mě se takhle nedívala nikdy.
Nechtěl jsem vám ublížit.
Ale ublížil.
Omlouvám se.
Žádám tě, abys zůstal.
Když totiž odejdeš,
ji to zničí.
Je silnější, než myslíte.
O takovou sílu nestojím!
Nechci mučednici
a nechci být její věznitel.
Ona...
Ona si zaslouží mnohem víc,
než jí já dokážu dát.
Vždycky si zasluhovala víc.
Takže...
Jdi jí to říct.
Je volná.
Rozumíš?
Nebudu tím, kdo jí stojí v cestě.
Nemůžu.
Takhle ne. Ne, když na tom budete bit vy.
Pane Kime.
Joseb to ví.
Nemusíš mít obavy.
Smířil se s tím.
Řekl,
že tě nechá jít.
Kjong-hui.
Kjong-hui, řekni něco.
Takže vy dva jste rozhodli, co bude se mnou?
Takhle to bylo?
Takhle ne.
Takže jste vyjednávali?
Ne, ovšemže ne.
Mé city k tobě znáš.
Už od té noci na farmě jsou neochvějné.
Jen jsem nikdy nevěřil, že by to bylo možné.
Kjong-hui?
Té noci
jsem porušila manželský slib.
A o pár hodin později
byl můj manžel téměř vymazán ze světa.
- Snad nemyslíš, že to bylo kvůli nám? - Vím, že to nedává smysl.
Dlouho jsem byla smířená s tím, že jsem na světě bezvýznamná.
Ale když jsem slyšela o té bombě, celou noc jsem se modlila.
Prosila jsem Pána, ať ho zachrání.
Dala jsem mu slib.
A můj manžel se vrátil.
Ale já tě miluju.
A ty miluješ mě. Vím to.
A ta láska,
ta mě děsí.
Půjdeš.
Budeš bojovat a přežiješ.
Musíš.
Protože pomyšlení, že žiju ve světě, jehož nejsi součástí, nemůžu snést.
A až budeš hotov, vrať se k nám.
Přiveď svou manželku a své krásné děti.
Uděláš to, že ano?
Nedělej to.
Pryč s Američany!
Slíbili, že budou respektovat naši kulturu a tradice,
jen aby z nás udělali pouhé figurky ve svých imperialistických hrách!
Jejich odporné plány nyní zasáhly i naši univerzitu.
Proto se jim musíme postavit!
Povězte,
máte dost odvahy přidat se k nám?
A žádat ukončení těchto krutých čistek?
Povstanete spolu se mnou?
Tak se k nám přidejte v boji!
Proč ses chtěl setkat?
- Kdo jste? - Promiňte mi to vyrušení.
Jsem Isamu Joší.
Přišel jsem vám poděkovat za pomoc s trhy.
- Jak jste se sem dostal? - Vešel jsem dveřmi.
Kde je Han-su?
Kde je?
Sleduje nás odtamtud.
Překlad titulků: Jiří Sailer