VÅR NOA SKAL PÅ WASEDA UNIVERSITET!
(koreansk) Som du løp rundt her som liten.
Og den gode faren din løp etter!
En havnearbeider jeg kjenner,
solgte alt han eide for å betale for reisen.
Han kjemper nok mot jævlene nå.
Hvis han klarte seg, da.
Jeg har hørt at overfarten blir stadig farligere.
Hvorfor er du sånn på en gledens dag?
Du var så flink!
Slutt nå. Moren hans gråter ikke.
Så de er samlet for deg.
Ser sånn ut.
Det er overveldende.
Du venner deg til det.
Dette er bare begynnelsen.
Her.
Denne klokken... Det var sånn alt startet.
Åpne den.
Maten er klar!
Den er din nå.
Takk.
Kom og sett dere!
Bli med.
Kom nå.
Sunja, ikke bare stå der. Sett deg.
Send videre.
Jeg tar litt.
Ta det rolig. Vent på de andre.
I dag blir jeg servert først.
Leveren er så fersk. Ta litt.
Vår Noa, la oss juble for ham!
Ser dere det? Barnebarnet mitt!
Han skal til Waseda!
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
(japansk) Sjekk tallene igjen.
Særlig over-andelsscenariene.
Vi har sjekket tallene flere ganger.
Sjekk igjen.
Sammen med årsrapportene.
Etter alt dette arbeidet
vil jeg unngå framtidige rettelser.
Gi meg dem tilbake ved slutten av dagen.
Unnskyld meg.
Beklager at jeg forstyrrer.
Direktøren vil snakke med deg i konferanserommet.
Unnskyld meg.
- Du ba meg komme. - Ichizaki-san. Sitt ned.
Vi må diskutere en viktig sak.
Gjelder det børsnoteringen?
Tom-san. Jeg lar deg forklare saken.
Det har kommet påstander
om at du har brutt sikkerhetsreglene.
For å være konkret,
skal du ha lekket klientinformasjon om børsnoteringene.
Vet du hva jeg snakker om?
Jeg tror det.
Så du benekter det ikke?
Jeg innrømmer at det var uprofesjonelt.
Jeg skulle vært mer forsiktig.
Men jeg forsikrer at jeg ikke delte sensitiv informasjon.
Ingenting som setter børsnoteringen i fare.
Sikkerhetsavdelingen undersøker saken.
Heldigvis fikk vi greie på situasjonen tidlig nok
til å hindre ytterligere skade...
Det ville ikke blitt ytterligere skade.
Nei. For Tom har beroliget klienten.
Har du snakket med Kinyuu?
Jeg måtte sørge for at de hørte det direkte fra oss.
Det var riktig avgjørelse.
Når det er sagt,
så er det spørsmålet om omdømmet.
Som jeg sa,
viste jeg dårlig dømmekraft.
Det skal ikke skje igjen.
Jeg ringer klientene straks
og sier at vi holder skjema...
Du forstår ikke alvorligheten i situasjonen.
Dine handlinger kunne utsatt firmaet for alvorlige risikoer.
Og hva med posisjonen din?
Som en av få kvinner i ledelsen
skal du være et godt eksempel.
Jeg tar det veldig alvorlig.
Men hvis du sier at fordi jeg er kvinne,
må jeg forbli uplettet hele karrieren,
så er det umulig.
Og urettferdig, ikke sant?
Særlig når andre har fått en ny sjanse.
Vær så snill.
Gi meg den samme sjansen.
Jeg er redd det er for sent.
Vi vil akseptere oppsigelsen din.
Med øyeblikkelig virkning.
Det er synd.
For hvem?
Det er gjort. Jeg fikk tillatelse til å trekke lånet.
Abe må nå betale 30 millioner dollar.
Når begynner Shiffley's å ta bud på eiendommen?
Spørs hvor lenge Abe-san kjemper for lånet.
Men etter det er alt klart.
Tilbyr vi tallet vi diskuterte,
blir auksjonen bare en formalitet.
- Ring når du vet mer. - Vi snakkes.
Alt gikk som du planla.
Jeg må innrømme...
...at jeg ikke trodde du var tøff nok.
Jeg tok visst feil.
Hvem er Isamu Yoshii?
Bare en heldig kjeltring
som gjorde riktig person en tjeneste.
Det blir et slag for oss å miste svartebørsen.
Det blir et slag,
men bare midlertidig.
I stedet
vil jeg at du skal tenke på de nye tunnelbanelinjene.
Er vi garantert å få kontrakten?
Vi har inngått en avtale.
Dette er et stort sprang for oss.
Resten er opp til deg.
Men det vet du.
Likevel
er det en betingelse.
Kurogane-kun...
Han vil ha en privat seremoni.
Han vil unngå en stor affære.
Hva mener han med privat?
Han foretrekker
at du ikke er til stede.
Det er
uakseptabelt.
Det regnet jeg med.
Men du gikk med på det.
Ja.
For det er det som må gjøres.
Jackpot!
Er det alt?
Er det bare et sjansespill?
Så du ikke hva jeg gjorde?
Jeg tok tiden på kastene mine,
og regnet ut riktig kraft...
Tror du at du kan kontrollere dette?
Dette er ikke å vinne.
Hva kaller du dette, da?
Jeg skal bytte dem inn mot premier. Blir du med?
Jeg blir her.
Er det sant?
Ta denne.
Del med broren din.
Forsiktig så du ikke skader røttene.
Ser du?
Den lever fortsatt.
Men overlever den flyttingen?
Jeg har aldri lyktes med dette.
Du må bare passe godt på den.
Sørg for at den får riktig mengde sol og vann.
Det stedet du nevnte...
Connecticut.
Er det mange trær der?
Så mange.
Du ville ikke trodd det.
Og så høye.
Jeg skulle ønske jeg kunne sett USA.
Det har alltid vært en drøm.
Så hvorfor ikke dra?
Kato-san,
du snakker hele tiden om hvor lite tid du har igjen.
Det er ikke så vanskelig å reise som før.
Det er sant.
Men dessverre for dyrt.
I hvert fall for meg.
Alt er blitt så dyrt her.
Det er et under at folk får endene til å møtes.
Men det er sånn det er.
De sier at vi skal leve lenge...
...men ingen sier hvordan vi skal betale for det.
For å være ærlig,
så vurderer jeg å flytte inn hos datteren min.
Hun bor i Nagoya.
Nagoya?
Men så langt borte?
Jeg er byrden nå.
Nå er det din oppgave.
Å ta vare på familien.
Ikke snakk sånn.
Du snakker som om du forsvinner eller noe.
Jeg forsvinner ikke.
Tokyo er hundre ganger så stort som her.
Bare vent.
Neste gang du kommer hjem, vil du skjønne
at alt her er for lite for deg.
Hør på deg, da!
Plutselig så klok.
Så la meg spørre. Hva med deg?
Hva skal du gjøre uten meg?
Ikke tenk på det.
Jeg har egne planer.
Jeg...
Jeg skal til USA.
Jeg mener det.
Så snart jeg er ferdig på skolen, drar jeg.
Og hva er i USA?
Store biler.
Store hus.
Så stor plass at du ikke kan lukte naboens dritt.
Og alle søtsakene i verden.
Så det er det?
Du vil dra helt dit for å stappe i magen?
Det er ikke det.
I USA trenger jeg ikke å være den de ser på meg som her.
Det er derfor jeg vil dra.
Han har levd alene de siste årene.
Han treffer knapt familien.
Økonomien hans...
Hvor mye har han spart?
Som du mistenkte, er det ikke store midler.
Han pensjonerte seg fra et trykkeri etter 30 år.
Han lever av pensjonen nå,
og har gjeld på 27 millioner yen.
Han lever sparsommelig.
Men de siste ukene
har han ofte tatt med moren min ut for å spise.
Jeg tror han prøver å beile henne.
Så spørsmålet er hva han er uten etter.
Det er en ting som plager meg.
Han tjenestegjorde under krigen.
Generasjonen hans ble innkalt.
Det er sant, men...
veldig få ble stilt for krigsrett.
Det er et lån.
Se på det som det.
Hva er dette?
Det er ikke min sønns penger. De er mine.
Pengene jeg sparte da jeg solgte restauranten.
Men hvorfor gir du dem til meg?
Fordi du ikke har lang tid igjen.
Det har ingen av oss.
Jeg kan ikke ta imot dem.
Jeg trenger dem ikke.
Kanskje vi kan dra sammen.
Hva sier du?
Vil du tenke på det?
Jeg vil veldig gjerne se USA sammen med deg.
Kjære Gud,
takk for maten du har gitt oss i kveld
sammen med alt det andre du har velsignet oss med.
Du sørger for oss og holder oss trygge.
Jeg vet at det er egoistisk å be om mer,
men når vi nå forbereder oss på at Noa forlater oss,
ber jeg deg holde ham trygg.
I en stor by der så mange blir fortapt.
Vær så snill og led ham så han aldri går seg bort.
Han er en god gutt.
Det er takket være deg, Herre.
Det er jeg takknemlig for.
Vi ber i din sønns navn.
Amen.
Det var vakkert.
Det var så fint.
Bror, tror du at du finner mat som denne i Waseda?
Finn en kirke der. De vil hjelpe deg.
Ja.
Yoseb.
Jeg trodde ikke du var klar til å spise ennå.
Min eldste nevøs siste kveld,
og jeg blir ikke invitert?
Får jeg så lite respekt i dette huset?
Unnskyld.
Er dette alt?
Er det sånn dere sender ham av gårde?
Jeg lover deg at dette er en fest for meg.
Har du smakt på dette?
Hvordan kan vi spise dette?
Du oversalter alltid alt.
Unnskyld.
- Jeg skal lage noe annet... - La det være.
Det blir det samme.
Hvor lenge skal du fortsette sånn?
Hva?
Hva slags oppførsel er det?
Er det dette som har skjedd mens jeg har vært opptatt de siste årene?
Nå hører du på meg.
Hadde du lært av broren din, ville du klart deg bedre enn dette.
Onkel!
Jeg vet at jeg ikke når opp sammenlignet med ham.
Jeg blir aldri like smart som ham eller god eller sjenerøs.
Han fortjener det fordi han arbeider hardt.
Det vet jeg.
Men tante arbeider også hardt...
Mozasu, det er nok.
Hva har hun gjort så galt?
Eller noen av oss?
Vi har ikke gjort deg til dette!
Mozasu.
Han har rett.
Noa.
Hva er det som skjer?
Mozasu, hjelp meg.
Hva er det du gjør?
Vi tar deg med ut.
Slutt.
Slutt, sa jeg.
- Gå vekk! - Noa.
Onkel, gjør dette for meg bare én gang!
Jeg kan ikke!
La ham være.
Han er ikke klar.
Så når, da?
Han har ikke vært ute av huset på fem år.
Hvor lenge skal vi fortsette sånn?
Det er nok.
Jeg skal gjøre det.
Vær forsiktig.
Jeg klarer det ikke.
Unnskyld.
Men, onkel,
har du ikke vært ute for verre ting?
Yoseb.
Kyunghee.
Gi ham en sjanse.
Hva er dette?
Vi er nesten framme.
Slagmann!
Det er puslingen igjen.
Strike!
Sving balltreet denne gangen.
Strike to!
Han slo den!
Løp!
Løp! Heia, heia!
Fortere!
- Fortsett! - Rundt basene!
Løp!
Fortere!
- Inne! - Home run!
Hvordan fikk du klokken tilbake?
Pantelåneren.
Jeg sa det.
Du var aldri borte for meg.
Men hvorfor plage ham med det?
Sunja.
Den klokken reddet deg som den reddet meg.
Nå er den i Noas hender.
Ikke vær bekymret for ham.
Han får det godt. Vent og se.
Nå
er det datteren min jeg må bekymre meg for.
Hun gifter seg med en som avskyr meg.
Han er japansk.
Er det derfor han avskyr deg?
Jeg antar det.
Hvem vet med sånne ting?
Det som er usagt, er kanskje sannere enn det som sies høyt.
Blir han god mot henne?
Jeg vet ikke.
Du sa det selv.
Ekteskap...
Det er bare en formalitet.
Det har visst gått bra for deg.
Er det sånn du ser på det?
Du burde ikke spørre meg om sånt.
Jeg må gå inn.
Guttene er snart tilbake.
Sunja.
Husker du?
Dagene ved klesvaskbukten?
Hvor lykkelige vi var.
Men for naive til å forstå det.
Jeg råtner inni meg nå.
Og jo lenger jeg dveler i skyggene...
...jo mer fester råten seg i meg.
Jeg kjenner det.
Hva skal jeg gjøre?
Den råten som vokser i deg...
Du må skjære den ut.
Sunja.
Takk.
NADAGAWA AVIS 3. AUGUST 1948
MASSAKRE AV KRIGSFANGER PÅ PALAWAN
Hvorfor gjorde du dette?
Fordi han er fattig?
Fordi vi har penger.
Unnskyld for at det ble sånn.
Men er det ikke best å vite sannheten?
Og hva tror du det er?
Enheten hans massakrerte 139 amerikanske krigsfanger.
Hvordan kan du si at det er greit?
Hørte du meg si det?
Hvor lenge var du sammen med Etsuko?
Og nå har Solomon en japansk kjæreste.
Hvorfor er det greit for dere,
mens når jeg bare har en venn...
En venn?
Ja, en venn.
For jeg er ensom.
For mange av de jeg har vært glad i...
De er borte.
Hør på læreren din.
Kom tilbake når du savner maten min.
Det skal jeg.
Det er nok.
Mor, vi mister snart toget.
Du skriver vel ofte?
Ellers blir vi bekymret.
Det skal jeg.
Det lover jeg.
Du hørte moren din.
Du må gå.
Vi har sagt adjø alt.
Bror!
Ikke dra.
Jeg klarer meg ikke uten deg.
Du sa det selv. Du skal til USA.
Du har også drømmer.
Kjemp for dem.
Hører du det?
Det er alt du trenger.
Se framover, Mozasu.
Se alltid framover.
Nestemann.
- Navn? - Bando, Nobuo.
Å, det er deg.
Hei! Kom med spesialleveransen.
Ja vel.
Noa, hva er dette?
Jeg er ikke sikker.
Den kom i morges med en bil med sjåfør.
Alle ble overrasket.
Ser du etter meg?
Hvor lenge har du hengt med de idiotene?
Jeg forsikrer deg om at de er gode menn.
Og hva har disse gode mennene å si?
Krigen går ikke bra for oss.
"Oss"?
Nordhæren.
Jeg vil gjerne...
...bli med i kampen.
Hvorfor vil du gjøre noe så dumt?
Det er landet vårt.
Det er folket vårt.
Det er sør også.
Det er tilfeldig hvilken side jeg ble født på.
Det er ingen skjebne som rår her.
Jeg savner hjemmet mitt.
For folk som oss
er det ikke noe hjem.
Har du bestemt deg alt?
Ja.
Det er en siste jobb du må gjøre for meg.
Etter det kan du gjøre som du vil.
Hvem er det?
Det er ikke sånn.
Denne gangen skal du hjelpe meg å få en venn.
Du bør gå inn og hvile deg.
- Mor. - Da blir det lettere for meg.
Ikke vær redd.
Jeg klarer meg.
Noa, bestefaren din...
Han sa alltid at han ville jeg skulle fly.
Fly høyt.
Så jeg kunne se hvor stor verden virkelig er.
Nå er det din tur, Noa.
Du må fly høyt.
Men kan du love meg noe?
At du en gang iblant...
...kommer og forteller meg om det.
Jeg vil også vite...
...hvor stor den er.
Det skal jeg.
Du har pakket.
Skal du noe sted?
Ja.
Jeg blir med i våre brødres kamp i nord.
Hvorfor det?
Du er ikke fra nord engang.
Jeg kan ikke bli her uten å gjøre noe.
Mener du som meg?
Du har en familie som trenger deg.
Jeg ville bare takke.
For at du lot meg bo her.
Du burde takke henne.
Det var ikke opp til meg.
Men du tillot det.
Gjorde jeg det?
Hadde jeg noe valg?
Dette som du vil gjøre.
Jeg forstår det ikke.
Men egentlig...
...respekterer jeg det.
Kanskje...
...det er derfor hun elsker deg.
Jeg har sett dere to.
Hvordan hun ser på deg.
Uansett hvor mye jeg har bedt...
...har hun aldri sett sånn på meg.
Jeg mente aldri å skade deg.
Men det gjorde du.
Unnskyld.
Jeg ber deg bli.
For hvis du drar,
går hun i stykker.
Hun er sterkere enn du tror.
Jeg vil ikke ha sånn styrke!
Jeg vil ikke ha en martyr,
og jeg vil ikke være buret hennes.
Hun...
Hun fortjener så mye mer
enn jeg kan gi henne.
Hun har alltid fortjent mer.
Så...
Fortell henne det.
Hun er fri.
Hører du det?
Jeg vil ikke være muren som står i veien for henne.
Jeg klarer det ikke.
Ikke sånn.
Ikke når det går ut over deg.
Herr Kim.
Yoseb vet det.
Ikke vær redd.
Han har avfunnet seg med det.
Han sa
at han lar deg gå.
Kyunghee.
Si noe, Kyunghee.
Så dere to bestemte hva det skal bli av meg?
Var det sånn?
Det var ikke sånn.
Var det en forhandling, da?
Selvfølgelig ikke.
Du vet hva jeg føler for deg.
Helt siden den kvelden på gården har jeg aldri vaklet.
Jeg trodde bare ikke det var mulig.
Kyunghee?
Den kvelden
brøt jeg ekteskapsløftene mine.
Og noen timer etter
ble mannen min nesten utslettet.
Du tror ikke det var vår skyld at...
Jeg vet at det ikke gir mening.
Jeg har akseptert at jeg er betydningsløs i denne verden.
Men da jeg hørte om bomben,
var jeg oppe hele natten og ba.
Tagg Herren om å redde ham.
Jeg inngikk en pakt.
Og mannen min kom tilbake.
Men jeg elsker deg.
Og du elsker meg, det vet jeg.
Og den kjærligheten
skremmer meg.
Du skal dra.
Du skal kjempe, og du skal overleve.
Det må du.
For tanken på å være i en verden du ikke er en del av,
den kan jeg ikke bære.
Og etterpå skal du komme tilbake til oss.
Ta med kona di og de vakre barna dine.
Det gjør du vel?
Ikke gjør dette.
Ned med amerikanerne!
De lovet å forstå vår kultur og tradisjoner,
bare for å gjøre oss til brikker i sin imperialistiske erobring!
Deres onde planer har nå nådd vår campus.
Det er på tide at vi reiser oss og kjemper.
Si meg.
Er dere modige nok til å bli med?
Å kreve en slutt på disse ondskapsfulle utrenskningene.
Vil dere reise dere med meg?
Så bli med i kampen!
Hvorfor ba du om å få møte meg?
Hvem er du?
Beklager at jeg skremmer deg.
Jeg heter Yoshii Isamu.
Jeg kom for å takke for hjelpen med svartebørsen.
Hvordan kom du deg inn?
Jeg gikk inn døren.
Hvor er Hansu?
Hvor er han?
Han holder øye med oss.
Tekst: Evy Hvidsten