ПО РОМАНА НА ДЖУЛИЕТ МАКДАНИЪЛ
Приключих.
Робърт?
Къде е моят Робърт?
Направи ми още едно мартини.
И после ще поиграем на доктор.
Робърт, моля те, ела.
Нали не ми се сърдиш още?
Робърт?
Робърт.
Подобно на изгрева
нищо в Палм Бийч не носи същия потенциал и обещание,
както ежедневния брой на "Блясък".
Движението на социалните акции, възходът и упадъкът на наследства,
кой е бил бичуван и кой е стъпил накриво.
Колкото перспективи, толкова и опасности.
Очаквано акциите на Мери Дейвидсол бяха на върха онази сутрин,
благодарение на търга за фиброзата.
Социалният статус на Дайна още се котираше,
благодарение на работата й за "Бебета с рак".
Акциите на Ракел се колебаеха,
но тя залагаше всичко на предстоящия си бал.
Евлин, сигурна,
че ще наследи трона, в онази сутрин изживя шок.
А в това време статусът на една персона беше бетониран след емболията.
И както скоро щях да науча, Плажният бал, най-големият прием за годината,
който я издигаше на най-високото стъпало в обществото в края на всеки сезон,
беше възможност, за която копнееше всяка светска персона в Палм Бийч.
Но предвид това, че се подобряваше, кой знае какво щеше да донесе бъдещето...
...за всяка от нас?
Хей! Какво правиш?
Остави бельото ми, перверзник такъв!
Събирай си багажа и се махай.
Добре дошла.
Не нося скъпоценности. Идвам за телеграма.
УЕСТЪРН ЮНИОН
Диктувай. - Добре.
"Летище "О'Хеър", "Транс Уърлд Еърлайнс", пилоти,
капитан Делакорт, или още Симънс.
"Голяма новина." Точка. "Норма се подобрява." Точка.
"Наследството чак след седмици или месеци." Точка.
"Квартирата под въпрос." Точка. "Ще ти пиша къде ще се установя." Точка.
Записа ли? - Два долара.
Какво щях да правя, след като кралицата не умираше?
От времето на конкурсите за красота вярвах в мотото:
"С маникюр ще пробиеш навсякъде".
Нещо като сентенция.
Максин? - Мици!
Снощи приятелят ми ме заряза. - Миличка. Вземи.
Да.
След като правихме секс, отидохме на ресторант
и ядохме пикантни скариди, които аз платих.
Правили сте секс преди вечеря?
Виж какво имам.
Виждаш ли тези 20 долара?
Първите пари, които спечелих от конкурс за красота.
Уви, и последните, които имам.
За малко да счупя рамката тази сутрин, за бензин.
И когато я вдигнах, погледнах,
спрях и си казах: "Не!
Някой, който прохожда в кариерата, може да използва това за вдъхновение.
Или поне да си плати скаридите".
Ти си единственият искрен човек, когото познавам в Палм Бийч,
и бих искала да ги вземеш, особено сега.
А освен това така ще си платя за един сребрист лак.
Ноктите ми имат нужда.
Максин. Не чете ли "Блясък" тази сутрин?
Не. Защо? Събирах си багажа.
На първа страница си. - Какво?
"Коя е г-жа Дъглас Делакорт?"
Божичко. Ще повърна.
Или може да напълня гащите. Не, ще повърна.
Или пък и двете! - Чети докрай!
"След фурора на снощния аукцион за фиброзата
всички искат да знаят коя е г-жа Дъглас Делакорт."
"След като Норма Делакорт е прикована на легло,
каква ще е съдбата на прочутия Плажен бал,
който се провежда в имението Делакорт от 49 години?"
Ето я великолепната Бети.
Тя отива на коктейл в този тоалет от копринен шифон.
Това е дългият вариант, ако искате да прикриете глезените.
"Дали наследницата на името ще наследи и бала?"
Дами?
Тук съм, за да разсея притесненията ви. Плажният бал ще се състои.
Всички ще получите покана.
Скъпа, чудесна новина. В момента сме на ревю.
Обожавам ревюта.
Благодаря.
Беше на корицата на "Блясък" тази сутрин.
Може ли да продължим?
Ето я прекрасната Дорийн.
Носи рокля с висока талия и впечатляващ десен.
Някоя получи ли покана за Плажния бал от Норма преди емболията?
Не.
Без тези покани
ми е любопитно кого точно ще поканиш на бала на Норма, Максин.
Само нас ли? В края на краищата ние сме единствените ти познати.
"Блясък" ще надуши скандал.
Пелерината придава стил на тази разкошна копринена
рокля на верев с разкроена пола,
Харесвам розово. Напомня за младост и хотдози!
Максин, ще ти помогна да съставиш списъка с гостите.
Евлин, благодаря. Това ще е чудесно.
Тайната на бала на Норма е в прочутия й ролодекс,
може би най-ценната вещ в цял Палм Бийч, който тя държи под ключ,
заедно с по-ценните си бижута. - Има по-ценни бижута?
Там, където държи и короната.
Корона? - Но с ролодекса
ще си сигурна, че богатите и известните ще долетят от цял свят.
Ако не заради теб, то за да отдадат почит на скъпата Норма.
Но, Максин, може да долетят и заради теб.
Със сигурност ще се питат това, което и ние.
Както "Блясък" се изрази: "Коя е г-жа Дъглас Делакорт?".
Всички искат да знаят.
Ако искате да покажете фигура, панталонът цигара се вижда
през тази великолепна туника без ръкави от жълт креп.
Максин, мисля, че това е възможност за всички нас
да опознаем истинското ти аз.
Каня ви
на малък коктейл. Довечера в клуба.
Следобедният коктейл устройва всички, нали?
Много жалко, че няма да може в "Палм Роял", скъпа.
Довечера е ежегодният бал на ветераните от Първата световна.
Тогава утре вечер? - Всъщност само тази вечер сме свободни.
Сигурна съм, че всички много искат да видят къде живееш, Максин.
Последно дефиле.
Мисля, че ако ни поканиш у вас, ще бъде много интересно.
Прекрасно.
Ще се видим на коктейла.
Отлично. Къде ще е срещата?
В имението Делакорт.
Естествено.
Идиотка! Мамка му, мамка му!
Стегни се, Максин.
Направи коктейли и покани жените. Мамка му!
Стегни се.
Какво правиш?
Нанасям се. А ти се изнасяш. Внеси багажа. Благодаря.
Не, не, и не. Къщата не е твоя.
Странно, а твоя ли е? Припомни ми какво точно правиш тук.
Казах ти. Гледач съм на Норма. - Браво на теб,
защото в момента тя вегетира в старчески дом.
Сигурна съм, че вчера си я посетил за първи път.
Тръгвай си. Барът насам ли е?
Ще се обадя в полицията и ще кажа, че открадна каменната Мейбъл.
Полицията? Давай.
Но не забравяй да кажеш, че я върнах.
Счупена. - Моля ти се.
С лепило за мигли ще е като нова.
И когато полицията дойде, ще им покажа
новата ми хартия за писма, на която пише "Максин Делакорт".
Ти имаш ли хартия за писма, Робърт?
Не. - А ако имаше,
щеше ли да пише "Делакорт" на нея?
Не. В такъв случай те моля.
Звъни на воля.
Ето какво ще направя.
Ще намеря най-хубавата стая в къщата, за да си оставя багажа,
и после ще организирам коктейл за дамите.
И докато те дойдат, ти ще си изчезнал.
Няма. - Какво каза?
Казах "няма". - Облечи си ризата и се махай.
Не искам. Така съм добре.
Върви си. - Накарай ме.
Накаран си. И престани да ме следваш!
По-добре си събери багажа.
Не може да влизаш тук. Къщата не е твоя. - Повече е моя, отколкото твоя.
За бога! Тази стая прилича на местопрестъпление.
Как така? - Твърдиш, че се грижиш за Норма,
а дори не си почистил стаята й?
Тук получи емболията. - И?
Не може насред емболията да оправяш леглото.
Прислугата го прави след това. - Не съм прислуга.
На басейна или бара - прислужваш.
Знам само, че не ми помагаш. Затова сама ще си кача багажа.
На твое място бих си събрала партакешите. - Узурпаторка.
Казваш го като обида.
За твое сведение великата ни нация има дълга история на узурпатор.
Как сме сдобили с Тексас? Като сме узурпирали Мексико.
Ти, аз... - Всички сме узурпатори.
Махай се. - Не мърдам оттук. Ти се махай.
Ще се видим в клуба, бармане.
Не ние, а той е узурпаторът. - Къщата още не е наша.
Не е нужно.
А и някой трябва да я наглежда и пази.
Не ми е приятно, че си сама в къщата с някакъв непознат мъж.
Моят Дъглас ревнува ли? - Твоят Дъги се притеснява.
Чувам как си гризеш ноктите. Престани. Няма да ти останат пръсти.
И освен това не е непознат. Ветеран е.
И е много по-хубаво от мотела.
Пег в стая 103 беше на практика убийца. Не го криеше.
Този само се разкарва гол. Не е опасен. - Защо е гол?
Странно. Кой ли е?
Предпочитам да се настаниш другаде.
Трябва да затварям. Дамата има посетител. - Отнасяш се.
Точно обратното. Намирам себе си. - Максин.
Побързай. Толкова е забавно.
Макси...
Ти наистина живееш тук!
Добро утро, г-жо Делакорт.
И ако това не е Ан Холидей от "Блясък".
Каква изненада.
Извинявай, че идвам без покана. Исках да поговорим.
Леле.
Между нас казано, вчера подготвях некролога на Норма,
което не ми беше никак приятно.
Но разбрах, че в Палм Бийч има нова Делакорт.
Не знам какво да кажа. - Бих искала да направя и снимки.
Харесвам тоалета ти. Много е истински.
Може ли една на входната врата?
Добре.
Прекрасно.
Така.
Красива кола. Може ли да ме снимаш до нея?
Добре. - Ягуар. Леле.
Боже. Като поза от календар.
Така. Готово.
Да направим една, на която все едно махам.
Добре.
И така, коя е Максин Делакорт, бивша Симънс?
Като изключим Мини Мис Окои 1943-а,
Мис Чатануга 45-а и Мис Минерал Блъф 46-а?
Да, като изключим това.
Аз съм момиче,
получило блестящо възпитание,
което заряза всичко с цената на големи неудобства,
за да бъде до болната леля на съпруга си,
докато той изпълнява дълга си към пътниците
и транспортните нужди на тази велика нация.
Многословно и същевременно мъгляво.
Това е талант. - Благодаря, Ан.
Ти си от Тенеси. Чувам го. Нашвил?
Чатануга.
Вашите още ли живеят там? - Не.
Не, напуснахме малката Чатануга.
И големият въпрос.
Цели 49 години най-богатите и известни хора
от цял свят идват в Палм Бийч,
за да присъстват на най-обсъжданото парти за сезона,
за което се пише със страхопочитание в светските рубрики от бряг до бряг.
Ще празнува ли Плажният бал 50-та годишнина този сезон?
Да.
Ще го организирам тук, където се провежда традиционно.
В чест на Норма, разбира се,
която, ако е рекъл господ, ще сложи короната си за 50-и път.
Още една снимка.
Готова ли си?
Хванах те.
Достатъчно.
Благодаря за времето. Ще успея със срока.
Кога ще излезе?
До 8 ч. утре целият град ще е научил за новата домакиня на Плажния бал.
Утре? - Да.
Получавах полагаемото ми се.
След 14 часа Палм Бийч щеше да узнае, че наследницата на трона е пристигнала.
Трябваше да направя подобаващо впечатление.
Имах малко повече от 4 часа да наредя масите и забъркам коктейлите.
Нямаше какво да ме спре.
Но в онзи момент намирах само миди.
Къде е храната?
Гладна ли си? Ще ти спретна нещо с това, което имам.
Не искам да ми спретваш нищо!
Къде стои храната?
Знаеш ли въобще нещо за богатите хора? - Аз съм богата.
Тогава знаеш, че не държиш храна вкъщи, защото си постоянно по обяди и брънчове,
а вечерите са запълнени с балове, и си постоянно на диета.
Разбира се, че го знам. Всеки го знае.
И също, че ако ще организираш коктейл, трябва да наемеш фирма.
Но се съмнявам, че ще успееш в последния момент.
Трябват връзки.
Но чакай, ти не познаваш никого, нали?
Всъщност познавам. И не ми трябва фирма.
Трябват ми само красиви маси.
Красиви маси!
Здравей.
Добре.
Получих просветление, но в момента искам да усетите енергията ми.
Дано не сте нагълтали с цианид. Добре. Живи сте.
Приятелката ти е тук. Казах ти, че ще се върне.
Здравей. Шегата неуместна ли беше? - Максин, какво правиш тук?
Линда, какви красиви маси!
Никой не може да аранжира салам като теб. - Благодаря, Максин.
Но ние медитираме... - Да започваме.
Защо не се присъединиш към нас?
Аз само дойдох за услуга. - След сбирката.
Добре. - Сядай.
Добре. Не съм седяла на пода от много време.
Днес ще говорим за партньорите.
Струва ми се, че като много от вас се чувствам разочарована.
И постоянно се питам:
"Дали бракът, такъв какъвто е, е това, от което светът се нуждае"?
Да.
Особено в Америка от жените се очаква да се впишат в образа, който им е отреден.
Следователно, дали като нация не налагаме
тези очаквания насила зад граница?
Говоря за едно. - За Виетнам!
За проклетия Виетнам. - Извинявайте, не разбирам.
Не разбираш ли, че господството на САЩ над селата в Южен Виетнам
е в подкрепа на мъжкия шовинизъм, налаган от държавата?
Всички сме се сблъсквали с него. Моят опит?
Бях зарязана на сватбата си. За да се случи, е нужна цяла система.
За да се чувства мъжът свободен, да постъпи така с една жена.
Нали ме разбираш, Максин? - Не съвсем.
Говорим за Южен Виетнам.
Виетнамците са булката. Америка е женихът, ясно?
Той предлага брак и дава много обещания,
а после оставя булката в деня на сватбата пред гостите
и световната общност.
И това е образът на американеца, който трябва да бъде анализиран
навсякъде, където е стъпвал американски ботуш.
Именно. - Да.
Благодаря. - Много точно казано.
Не са били един за друг. - Моля?
Америка е трябвало да остави Южен Виетнам пред олтара,
но още през 1963 г., пред всички гости.
Линда, тайната на добрия брак не е да се бориш с мъжа,
а да живееш за него.
Не може да си толкова заблудена. - За бога!
Не съм заблудена, точно обратното.
Той избра мен!
Моят съпруг.
Гордея се, че съм негова жена, и с гордост ще нося името му.
Ще го крещя от покривите! Ще го крещя под душа!
Делакорт!
И с гордост ще направя всичко, за да се издигне и да сбъдне мечтите си.
Права ли съм?
Не сте ли съгласни?
Не?
Като говорим за издигане, дойдох тук за услуга.
Добре. Нека те изпратя.
Оттук. - Супер.
Остави ги зад бара. - Добре.
Страхотно. Мини оттук
и вдясно при колоните. - Добре.
Благодаря.
Откъде знаеш накъде да го упътиш... - Всеки знае дома на Плажния бал.
Разбира се.
Това надхвърля представата ми как да помогна на посестрима.
Благодаря още веднъж, че ми помогна с тази огромна доставка.
Всичко трябва да е перфектно.
Никой не може да нареди маса като теб.
Аз съм на корицата на "Блясък". Трябва да впечатлявам.
И със съпруга ти да се издигнете сред хайлайфа в Палм Бийч?
Разбираш ме отлично.
Добре. Къде е съпругът ти? Вършиш всичко това заради него.
На 9000 м във въздуха. Живее заради мен.
И пилотира "Боинг 737" над океана.
Добре.
Пет кила опашки от омари, пет кила крачета от снежен краб,
пет килограма скариди, половин кило пушена треска,
половин кило хайвер,
100 стриди
и 70 кг натрошен лед.
Прави 400 долара. В брой или с чек?
С чек е по-лесно.
Как изглеждам? Улучила ли съм верния тон? - Розовото много ти отива.
Сигурна ли си, че не съм неглиже? Това е гащеризон.
Не, изглеждаш прекрасно. - Благодаря.
Линда! Тези подноси са изключителни.
Така ли? Признавам, че ми липсва да върша неща с такъв замах.
Кой се опитва да впечатли?
Ще ми помогнеш ли да довърша?
Заеми се с орхидеите, а аз - с гроздето. - С удоволствие.
Добре.
Максин, мисля, че трябва да си наясно, защо тези жени ще дойдат тук днес.
Не се засягай, но едва ли е защото те харесват.
Знам. Бях на корицата на "Блясък". Идват да проучат конкуренцията.
Не, Максин, защото искат нещо от теб. - Че какво мога да им предложа?
Плажния бал. - Плажния бал?
Да. Плажния бал, гала приемите - едно и също са.
От тях се изкарват много пари.
Извинявай, не те разбирам.
Ще ти дам един пример.
Миналата година един млад оптик, който пуска ръце,
организира голяма гала за "семейната фондация".
После задържа парите и с тях поръча свои маслени портрети.
Божичко, и какво се случи? - Същото, което и с другите - нищо.
Мисля, че с Плажния бал всичко е ясно.
Целта е опазването на природата - да не замърсяваш плажа Делакорт.
Именно, Максин. Той е в полза на плажа Делакорт.
Няма значение кой го организира, винаги...
Ехо?
Това е момчето, което чисти басейна. Сърдито е.
Чисти басейна?
Имаш мръсно подсъзнание.
Имаш светлина.
С растенията ли говориш? - Да, това е Патси.
Здрасти, Патси. Семпер фи, пехотинецо.
МОРСКА ПЕХОТА
На живот и смърт.
Воювал ли си? - В Корея.
Радвам се, че си жив и здрав. - Така ли е?
Не съм много сигурна. Чао.
Приятен е. - Да, много е забавен.
Добре.
Благодаря.
За нищо.
Ти ме отпращаш.
Не! Линда, не те отпращам. Казвам ти, че трябва да си ходиш.
Добре, схванах. - Не, Линда. Чуй.
Евлин ще дойде всеки момент. Ти я мразиш, тя те мрази.
Ще е неудобно, ако останеш.
С теб се видяхме, време е да се видя с нея.
Ясно.
Това са те. Върви си. - Добре.
Мини оттук. - Добре. Тръгвам си.
Не оттук. Мини отзад.
Боже.
Не искам да разберат, че си тук. През задната врата. Върви.
Това е абсурдно. - Не е.
Тази седмица ще идем на кино. Има толкова интересни филми.
Мери.
Паркирах на моравата.
Добре дошла в имението Делакорт. - Искам да те питам.
От колко време живееш тук? От три часа?
Сърцето ми винаги е живяло тук.
"Май тай".
С повече мента, портокал вместо ананас и с малко лед.
Да не забравиш чадърчето.
Лесна работа. Настанявай се.
Здрасти. Хубава музика.
Благодаря. Този път не говоря с растения.
Дамите дойдоха ли? - Току-що.
Знаеш ли? - Какво?
Тя ме изгони.
Случва се и на най-добрите. - Благодаря.
Искаш ли един коктейл? "Джин Рики".
"Джимлет"? Нещо по-простичко.
Здравей, приятелко.
Норма знае ли, че се правиш на нея в Делакорт?
Разбира се, че не. Тя е в кома.
За мен пунш "Мисисипи", с уиски вместо бърбън, изстуден.
После ще ни обясниш какво правиш тук.
Добре.
Робърт? - Наздраве.
Линда? - "Джин Рики"?
Робърт, ще ти платя 30 долара с чек,
ако дойдеш да помагаш на бара.
В момента си стягам партакешите. - Ти седиш тук.
Линда, ами ти?
Аранжира прекрасно масите.
Сигурно ще се справиш с кофа лед и чадърче.
Моля те? - Не пия.
В момента пиеш.
След този коктейл и още няколко. А и не искам да ти съсипя сбирката.
Леле. Благодаря, приятели.
Рецептурникът е отвътре на бара.
Пунш "Мисисипи". Добре, пунш "Мисисипи".
Пунш "Мисисипи". Коняк.
Къде е конякът? Ето го.
Добре дошла в дома ни. - Още не е ваш, скъпа.
Оттук.
За разлика от теб, съм идвала тук.
За мен "Генерал Харисън", с яйчен пунш, твърда пяна, но не много.
С повече индийско орехче и не много лед.
Много си мила.
Яйца, яйца.
"Генерал Харисън". Яйца. Добре.
Ракел. Какво ще обичаш? "Медфорд Ръм Сауър"?
"Бренди Шамперел"? "Арф енд Арф"? "Портвайн Сангари"?
Само чаша бяло вино. - Слава богу.
Плюс чек за 10 000 долара.
Ако ще идваш на приема ми "Хавански нощи" другата седмица.
Приходите са за лоялистите на Батиста във Флорида.
Норма не е пропускала прием през сезона.
Сигурна съм, че и наследницата й не би го направила.
Какво?
Значи си воювал?
Да кажем, че имах късмет.
Наздраве. - Наздраве.
И късметът е травма, нали? - Да съм казал, че съм травмиран?
Мисля, че ако цял живот се ровиш в своята поколенческа травма,
се учиш как да я усещаш в другите.
Дори те да не са я усетили. - Да, но ти си израснала богата.
Семейното състояние, от което не притежавам нищо,
е трупано върху чуждата болка.
По-специално дядо е натрупал състояние от железниците,
отнемайки земите на индианците в седем щата.
Така че изненада. Аз съм революционерка. - Ясно.
Страхотно.
От колко време живееш с Норма? - Ще станат три години.
Значи сте близки. - Много.
Да, но не в този смисъл. - Каквото те прави щастлив.
Тя говори ли за мен?
Знам, че мразиш Евлин, откакто се е омъжила за баща ти,
защото я смяташ за златотърсачка. Това е.
Освен ако не искаш да споделиш и друго.
Не, нищо. А ти?
Не. Нищо.
Ти си добър барман.
Свършила съм червените.
Аз имам червено, но ми трябват две зелени. - Дадено.
Евлин, ще ти дам едно синьо срещу едно от зелените на Дайна.
Какви са кръглите бели?
Мери, това е аспирин.
Чакайте. Коя има питие?
Коктейлите.
"Май тай", с повече мента.
"Генерал Харисън" с яйчен пунш.
Пунш "Мисисипи" с уиски. Вино.
Максин, сигурно цял ден кихаш.
Градът те обсъжда.
"Коя е тя? Откъде е? Как поддържа фигурата си?"
И разбира се, най-големият:
"Как, за бога, живее в имението Делакорт?"
В света на конкурсите за красота всеки въпрос крие втори, по-важен.
Някой трябва да замества горката Норма, нали?
Вчера лекарят й каза, че ще се възстанови по-бързо,
ако се върне директно към стария си живот.
Но ако Норма, не дай боже, не се възстанови,
скъпият Дъглас ще влезе по-бързо във владение
след дълго отсъствие от Палм Бийч.
Ако искаш да заместваш Норма, един съвет.
Норма не би влетяла, кудкудякайки за сбирката си,
в онзи тих оазис, салонът на Грейман.
Норма би изпратила покани, написани на ръка,
и то седмици предварително.
Чудо е, че всички бяхме свободни
в разгара на сезона.
Много точно, Мери.
Някой би казал, че придавам може би младежка,
мисля, че мога да го кажа, спонтанност
на прашасалите традиции тук, които откровено ми се струват...
бабешки.
Мери, Максин е нова тук, да й простим.
Максин, бях искрена, когато казах, че ще ти помогна да организираш приема,
стига да ни дадеш ролодекса на Норма.
Дали в момента я разкъсват?
И така да е, ще им приседне.
Искаш ли?
Моето тяло е храм.
Дори храмът има нужда от малко тамян.
За бога!
Боже. Не е смешно.
Като говорим за планиране,
знаеш ли дали Норма е наела помощници преди трагедията?
Една дама не рови в пощата на друга.
Но седиш на мебелите й и се храниш от сервиза й?
Ракел. Недей.
Коя фирма за храна ще ползваш за Плажния бал?
И тогава Евлин пое нещата в опитните си ръце.
Нищо чудно, че я смятаха за истинската придворна дама.
Любимата на Норма.
И коя е тя?
Винаги можеш да питаш Норма.
Мери. Избърза.
Помислила съм за това.
В края на краищата това не е просто парти. А нещо като събитие.
Скъпа, не е нещо като събитие.
И не е рожден ден за задръстени девойки от Тенеси.
Това е събитието на сезона.
Започна ли да мислиш за появата си?
За появата ми?
Помня годината, когато Норма се появи
като Венера на Ботичели в мида от истински седеф.
И когато беше царица Клеопатра
в колесница, теглена от австралийски културисти.
А миналата година
пристигна като Мария-Антоанета, с напудрена перука
и сладкиши, докарани от Париж.
И винаги с короната си.
Максин, Плажният бал е постановка.
Така изглежда.
Максин. Сетих се за нещо.
Тъй като си говорим за пари, още не сме получили чека за 75 000 долара
от наддаването на търга.
Все пак с това влезе в "Блясък".
Някой иска ли пресни рачешки крачета?
Сурови стриди? Миди? Хайвер? Опашки от омар?
Само чека.
За "Фибс"! - За "Фибс"!
Палм Бийч е толкова малък град.
Ако си живял достатъчно дълго тук, ще имаш спомени от всяка къща.
И не всичките са добри.
Представям си.
Знаеш ли?
С Норма бяхме близки.
Тя е в същия дом като баща ми.
Какво му е?
От много време запада.
Има силни болки.
Не важи ли за всички?
Да.
Нуждая се от прегръдка.
Няма нищо.
Съжалявам. - Божичко. Недей.
За каквото и да съжаляваш, вината не е твоя.
Сигурни ли сте, че няма да си вземете от омара,
или да си завиете скариди в салфетка за по-късно?
Евлин, нека ти завия нещо.
Малко крекери, сирене и скариди.
Максин. Позволи ми да ти задам един прям въпрос.
Моля.
Имаш ли някакви пари?
Разбира се. Купища.
Освен това, когато Норма се спомине,
Дъглас ще получи наследството и ще можем да организираме бала.
Горкичката.
Трябваше да ти го кажа по-рано.
Дъглас нищо няма да наследи.
Какво?
След смъртта на Норма всички пари отиват за големите котки.
Не разбирам, Евлин.
Когато тя се спомине, а това ще бъде тъжен ден за всички нас,
цялото й състояние ще се прехвърли в тръст
в полза на "Дружеството на котките" в Палм Бийч.
И откъде знаеш?
Между Норма и мен нямаше тайни.
Ще се изненадаш, че знам много неща за теб.
С Норма пиехме коктейли и се смеехме
на твоите слънчеви коледни писма, които изпращаше всяка година,
очевидно в опит Дъги да наследи парите.
Тя все повтаряше, че няма да остави парите си на Дъги,
дори да е последният Делакорт на земята, което е така.
Освен ако не си бременна,
но съм сигурна, че не си.
Така че тази година аз ще съм домакиня на бала.
В чест на Норма, разбира се.
И ще го направя тук, за да спазя традициите.
Предполагам, че собствениците, които и да са,
ще искат тлъст наем, което е очаквано.
Колко щедро.
А в замяна ти ще спасиш каквото е останало от доброто ти име.
Нали каза, че утре ще излезе в "Блясък".
Евлин.
Цял живот чаках да стана част от хайлайфа,
сякаш това би означавало, че имам всичко.
Свободна от грижи, движеща се с лекота,
недокосваща земята.
Но благодарение на теб днес разбрах,
че не това е целта на пътуването.
Това е само началото.
Не предполагах, че си поетеса. А само обикновена натрапница.
Хвана ме, Евлин.
Нямам пари.
Да, "Блясък" вероятно ще го публикува утре.
Но имението Делакорт е единственото място,
където може да се състои Плажният бал.
И ако искаш да го организираш, трябва да го направиш с мен.
Никога.
Знам, че залязваш.
А аз се крепя на косъм.
Ако паднеш, ще те хвана.
И когато това стане, няма да те пусна.
Намери ключа за сейфа на Норма, вземи ролодекса и двете ще свършим работа.
Проклетата Норма.
Ако бях ключ.
Ключ!
Максин?
Тук съм.
Не съм бил тук от десетилетия.
Какво си направила? - Направих голяма кочина.
Пияна ли си?
Искам да направиш нещо. - Разбира се, мила. Каквото кажеш.
Искам да ме заведеш горе и да ме чукаш като Делакорт.
Горе. - Добре.
Дъглас, повтори го!
Повтори го! - Максин Делакорт!
Повтори го! - Боже.
Максин Делакорт!
Не.
Госпожа Дъглас Делакорт!
Да. Скъпа. Боже.
Мамка му. - Дъглас!
Боже! - Гадост. Искам да се махна.
Обичам те.
Аз съм г-жа Дъглас Делакорт!
Превод на субтитрите Петя Петрова