Færdig.
Færdig!
Robert?
Hvor er min Robert?
Ryst en martini mere til mig.
Og så kan vi lege læge.
Åh, Robert... Vær nu sød at komme herop.
Du er vel ikke stadig vred på mig?
Robert?
Robert!
Som solen, der står op om morgenen,
er der intet i Palm Beach, der stråler af samme muligheder og løfter
som den daglige udbringning af The Shiny Sheet.
Op- og nedture på den sociale børs, cementering og opløsning af omdømmer,
hvis rygge fik pisk, og hvis trin var fejltrin.
Så mange løfter, så mange farer.
Forudsigeligt nok var Mary Davidsoul mere værd end nogensinde den morgen
takket være den vellykkede fibroseauktion.
Og Dinahs sociale status var stadig i top takket være hendes indsats for kræftbørn.
Raquels værd var konstant tvivlsomt,
men hun satsede alt på sit eget forestående bal.
Evelyn, som var sikker på,
at hun skulle overtage tronen, fik den morgen én over trynen.
Samtidig var en vis andens sociale status endnu stærkere efter en blodprop.
Jeg indså snart, at Strandballet sidst på sæsonen,
årets største gallafest, som altid fasttømrede hendes sociale topplacering,
var det adelsmærke, alle kendisser i Palm Beach ønskede.
Men nu hvor helbredet var bedre, var fremtiden uvis...
...for os alle.
Hov! Hvad laver du...
- Slip mit undertøj, perverse stodder! - Tag dit lort og skrid!
- Velkommen tilbage. - Ingen smykker. Jeg vil sende et telegram.
- Fyr løs. - Okay.
"Chicago O'Hare lufthavn, Trans World Airlines, pilot-loungen,
kaptajn Dellacorte alias Simmons.
Stor nyhed. Stop. Norma er i bedring. Stop.
Arven er nu uger eller måneder væk. Stop.
Boligsituation ændret. Stop. Du hører, hvor det ender. Stop."
- Fik du det? - To dollar.
Hvad skulle jeg nu gøre?
Jeg fulgte et motto fra min tid som skønhedsdronning.
"Hende med de flotte negle, hun kan aldrig fejle."
Lidt latin.
- Maxine? - Åh, Mitzi.
- Min kæreste slog op med mig i går. - Åh, lille skat. Her.
Ja.
Vi havde haft sex og været på Den Kinesiske Mur
efter sursød-rejer, som jeg betalte...
Dyrkede I sex før maden?
Se, hvad jeg har her.
En tyve dollar-seddel.
Det var den første pengegodtgørelse, jeg nogensinde fik som skønhedsdronning.
Desværre er det også mine sidste penge.
Jeg havde nær smadret rammen for at få benzin på.
Jeg løftede den op og så på den, og så standsede jeg og sagde: "Nej!
Nogen i starten af deres karriere kan måske finde inspiration i den."
Eller betale deres sursød-rejer.
Du er det eneste oprigtige menneske, jeg har mødt i Palm Beach,
så du skal have den. Især nu.
Måske kan vi bruge den på nogle sølvfarvede negle?
Mine poter trænger til Mitzi.
Maxine, læste du ikke The Shiny Sheet her til morgen?
Nej, hvorfor? Jeg skulle pakke.
Du er hovedhistorien.
Hvad?
"Hvem er mrs. Douglas Dellacorte?"
Åh gud, jeg skal kaste op.
Eller måske lave puha. Nej, kaste op.
- Måske lidt begge dele! - Læs resten, Maxine!
"Hun blev det helt store nummer til gårsdagens fibroseauktion,
og nu vil alle vide, hvem mrs. Douglas Dellacorte er."
"Med Norma Dellacortes tragiske indisposition,
hvad skal der så blive af det berømte Strandbal,
som er blevet afholdt ved Dellacorte-villaen 49 år i træk"?
Her kommer brillante Betty.
Hun er på vej til et tidligt cocktailselskab
i denne silkechiffon-konfektion.
Vist her i maxiudgaven for de ankelbevidste.
"Vil efternavnets arvtager også blive ballets arvtager?"
De damer. I skal ikke være bekymrede.
Strandballet lever i bedste velgående. I bliver alle inviteret.
Pragtfuldt. Vi er til modevisning.
Jeg elsker at få vist mode.
Tak, venner. Tak, Grayman.
Hun var på forsiden af The Shiny Sheet her til morgen.
Kan vi fortsætte?
Her er den henrivende Doreen.
Hun er klædt i en empirekjole med et iøjnefaldende mønster.
Fik I en indbydelse til Strandballet af Norma før blodproppen?
Nej.
Hvis indbydelserne ikke er sendt ud,
er jeg nysgerrig efter at vide, hvem du vil invitere, Maxine.
Kun os høns? Vi er jo de eneste, du kender.
The Sheet vil lugte skandale.
Kåben giver stil til denne prægtige, skråtskårne
A-kjole i råsilke, hvis man tør.
Jeg elsker lyserød. Det udstråler ungdom. Og hotdogs!
Maxine, jeg skal gerne hjælpe dig med at sammensætte gæstelisten.
Tak, Evelyn, det ville være dejligt.
Hemmeligheden bag Normas bal er hendes berømte kartotek,
den måske mest værdifulde genstand i hele Palm Beach.
Hun opbevarer det i en bankboks
- sammen med de mere kostbare smykker. - Mere kostbare?
Der ligger kronen.
- Kronen? - Men kartoteket...
Det vil give dig sikkerhed for, at de rige og berømte strømmer til fra hele verden.
Måske ikke for din skyld, men for at hylde kære Norma.
Men måske kommer de for din skyld. Og alle vil stille det samme spørgsmål.
Som der står i The Sheet: "Hvem er mrs. Douglas Dellacorte?"
Det vil alle vide.
Hvis der må kigges ind, er Deres cigaretklædte buks synlig
gennem denne pragtfulde gule, ærmeløse tunika i crepe.
Maxine, jeg synes, det er en god mulighed for, at vi damer
kan lære dig rigtigt at kende.
Jeg vil meget gerne invitere jer
til en lille... cocktail-ting. I aften i klubben.
Cocktail-tid passer vist os alle sammen.
Bare synd, du ikke kan holde det på Palm Royale.
I aften er den årlige middag for Floridas beredne krigsveteraner.
Hvad så i morgen?
Vi kan faktisk kun i aften, ikke sandt, de damer?
Jeg er sikker på, at alle her ville elske at se, hvor du bor, Maxine.
Et sidste kig.
Hvis du inviterer os hjem til dig, bliver det sikkert yderst underholdende.
Glimrende.
Jamen... så ses vi til cocktail-tid.
Skønt. Hvor skal vi mødes?
I Dellacorte-villaen.
Selvfølgelig.
Idiot! For pokker da!
Tag dig sammen, Maxine.
Lav nogle cocktails, og få nogle damer på besøg. Pis!
Tag dig sammen.
Hvad laver du?
Flytter ind. Og du flytter ud. Sørger du for mine ting? Tak.
Det gør du ikke, og det vil jeg ikke. Det er ikke dit hus.
Sjovt, er det dit? Hvad er det nu lige, du laver her?
- Jeg passer Norma. - Flot klaret, soldat.
Hun er en grøntsag på et hjem for de udstødte.
Jeg vil vædde med, at besøget i går var dit første.
Gå bare. Er baren herinde?
Jeg siger til politiet, at du tog Stenede Mabel.
Politiet? Ja, gør bare det.
Glem ikke at fortælle, at jeg stillede den tilbage.
- Ødelagt. - Det kan ordnes med lidt øjenvippelim.
Og når de kommer, kan jeg vise dem
mit nye brevpapir, hvorpå der højt og tydeligt står Maxine Dellacorte.
Sig mig, har du overhovedet dit eget brevpapir, Robert?
- Nej. - Og hvis du havde brevpapir,
ville der så stå "Dellacorte" på det?
Nej.
...ring endelig.
Her er planen.
Jeg finder husets pæneste værelse og lægger mit lingeri der.
Og så holder jeg et cocktailparty for damerne.
Når de ankommer, er du væk.
- Nej. - Hvad sagde du?
- Jeg sagde nej. - Tag en skjorte på og gå.
Jeg har ikke lyst. Det her er fint.
- Du har bare at gå. - Tving mig.
Du er færdig. Hold op med at følge efter mig!
Du burde pakke dine ting.
- Du må ikke være her. Det er ikke dit hus. - Det er mere mit end dit.
Hvad i al... Det ligner jo et gerningssted.
- Hvad mener du? - Du påstår, du passer Norma,
men du har ikke ryddet op.
- Det var her, det skete. Hendes blodprop. - Og?
Man standser ikke midt i en blodprop og reder seng.
- Hushjælpen gør da bagefter. - Jeg er ikke hushjælpen.
Så pooldreng eller bardreng da.
Du er ikke til megen hjælp. Nu henter jeg mine ting.
Og se du hellere at få pakket.
Besætter.
Du siger det som en fornærmelse.
Men i dette prægtige land har vi tradition for besættelser.
Hvordan tror du, vi fik Texas? Vi besatte Mexico.
- Så bliver jeg også. - Du kan tro nej.
- Skrid! - Jeg går ingen steder. Skrid selv.
Vi ses i klubben, ginsvinger.
- Han er besætteren. - Vi ejer ikke huset endnu.
Det behøver vi ikke. Nogen skal passe på det og beskytte familiens interesser.
Jeg bryder mig ikke om, at du er alene med en fremmed mand.
- Er min Douglas jaloux? - Din Dougie er bekymret.
Jeg kan høre dig gnave. Stop, du har snart ikke flere fingre.
Og han er ikke helt fremmed. Han er veteran.
Og det er meget rarere end motellet. Peg på værelse 103 var øksemorder.
Det fortalte hun åbent om.
Han går altid rundt i bar overkrop. Det er fint.
Hvorfor gør han det?
- Hvem mon det er? - Jeg foretrækker, at du bor et andet sted.
- Jeg må løbe. Fruen har visit. - Du lader dig rive med.
Tværtimod. Jeg er en kvinde, der er ved at finde sig selv.
- Maxine. - Skynd dig hjem. Det er så sjovt.
Max...
Nå, så bor De her altså. Godmorgen, mrs. Dellacorte.
Det er jo Ann Holiday fra The Shiny Sheet. Nej, nu har jeg aldrig.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg laver en hurtig opfølgning.
Jeg var midt i min research til Deres tante Normas nekrolog,
hvilket ikke var spor behageligt.
Jeg så, at der er en ny Dellacorte i Palm Beach.
- Hvad skal jeg svare? - Jeg vil gerne tage nogle billeder.
Jeg elsker Deres påklædning. Meget ægte.
Hvad med et lige her i døren?
- Nå, okay. - Sådan, ja.
Glimrende.
Nå, okay.
Smuk bil. Hvad med et billede her?
- Nå, okay. - En Jaguar. Wow.
Ih dog. Det kunne bruges i en kalender. Så, jeg har taget det.
Tag et, hvor det ser ud, som om jeg vinker.
Okay.
Nå, hvem er Maxine Dellacorte, tidligere Simmons?
Udover Miss Junior Ocoee 1943,
Miss Chattanooga '45 og Miss Mineral Bluff '46?
Ja. Udover det.
Jeg er bare en pige...
...som har haft en tilstræbt glamourøs opvækst,
og som satte alt til side, med betydeligt besvær,
for at pleje sin mands tante, mens han betjener sine passagerer
og vort prægtige lands transportmæssige behov.
Dejlig vidtløftigt svar, men blottet for detaljer.
- Det er en god evne. - Tak, Ann.
De er fra Tennessee. Det kan jeg høre. Nashville?
- Chattanooga. - Nå, Chattanooga.
- Bor Deres familie der stadig? - Nej.
Nej, vi er alle sammen flyttet væk fra lille Chattanooga.
Og så det store spørgsmål.
I 49 år er de rigeste og mest berømte mænd og kvinder
fra hele verden rejst til Palm Beach for at deltage i årets mest omtalte fest.
Der bliver skrevet benovet om den i sladderspalter landet over.
Vil Strandballet fejre sit 50-års jubilæum i år?
Det vil det.
Jeg afholder ballet, her hvor det altid har været.
Til ære for Norma naturligvis.
Hvis vi er heldige, kan hun selv bære kronen for 50. gang.
Et sidste billede. Klar?
Jeg fik det.
Det gjorde jeg.
Tusind tak. Nu når jeg min deadline.
- Hvornår bliver det bragt? - Klokken otte i morgen
får hele byen at vide, hvem Strandballets nye værtinde er.
- I morgen tidlig? - Ja.
Jeg var ved at finde mig selv.
Om kun 14 timer ville hele Palm Beach vide, at kronprinsessen var ankommet.
Der måtte gøres kongeligt indtryk.
Jeg havde fire timer til at få dækket bord og finde på en cocktail.
Verden var min østers.
Men det eneste, jeg fik gravet op... var muslinger.
Hvor er al maden?
Er du sulten? Jeg kan lave noget i mit tekøkken.
Nej, du skal ikke lave noget. Hvor er maden i huset?
- Ved du intet om rige mennesker? - Jeg er et rigt menneske.
Så ved du, at I aldrig har mad i huset. Jeres dage går med frokoster og bruncher
og aftenerne med gallaer, og I er altid på kur.
Selvfølgelig vidste jeg det. Det ved alle.
Så ved du også, at til et lille cocktailparty
får man mad udefra. Held og lykke med at finde en kok så sent.
Så skal man kende nogen.
Men vent, du kender jo ikke nogen.
Jeg kender faktisk en. Og jeg behøver ikke al den mad.
Jeg skal bare bruge en flot opdækning.
Opdækning!
Halløj.
Jeg har haft en åbenbaring, men nu skal I bare mærke min energi.
I har vel ikke taget cyanid? Nå, godt, I er i live.
- Din veninde er her. - Jeg sagde det jo.
- Hejsa. Var det en dårlig vittighed? - Maxine, hvad laver du her?
Linda! Se lige den opdækning.
- Ingen kan arrangere kødpålæg som dig. - Tak, Maxine.
- Vi mediterer lige, så... - Vi begynder. Vil du være med?
- Jeg skulle bare spørge... - Ja, efter mødet.
- Okay, vi... - Sæt jer.
Okay.
Jeg sidder ikke så tit på gulvet.
Godt, i dag taler vi om partnerskab.
Ligesom mange af jer andre skuffede det mig.
Jeg spørger mig selv:
"Er ægteskab, som det findes i dag, det, verden har brug for?"
Ja.
I USA især forventes kvinderne
at underkaste sig en forudbestemt identitet.
Og er vi derfor som land ikke i færd med at eksportere
den forventning til udlandet gennem tvang?
I ved, hvad jeg taler om.
- Vietnam! - Vietnam, for fanden.
Undskyld, men jeg er forvirret.
Kan du ikke se, at amerikansk dominans i sydvietnamesiske landsbyer
er en klar opbakning til statsfinansieret mandschauvinisme?
Vi har alle oplevet det. Min værste?
At blive forladt på min bryllupsdag. Det kræver et helt system,
hvis en mand skal føle sig berettiget til at gøre det mod en kvinde.
- Det forstår du godt, ikke? - Ikke rigtig.
Vi taler om Sydvietnam.
Sydvietnameserne er bruden. USA er gommen.
De friede, og de kom med en masse løfter,
og så forlod gommen bruden på bryllupsdagen foran alle gæsterne...
Hele verdenssamfundet.
Og det er den amerikanske maskulinitetsforestilling,
som skal granskes på alle kyster med amerikanske støvleaftryk.
- Præcis. Tak. - Sådan er det nemlig.
Det var en dårlig forlovelse.
Hvad?
USA burde have forladt Sydvietnam ved alteret,
men tilbage i 1963 foran alle gæsterne.
Linda, hemmeligheden bag et godt ægteskab er ikke at afvise manden.
Den er at leve for ham.
- Maxine, så vildfaren er du vel ikke? - Hvad fanden?
Jeg er ikke vildfaren, Linda. Jeg har netop fundet mig selv.
Han har valgt mig.
Min mand.
Jeg er hans stolte hustru, og jeg vil stolt bære hans navn.
Jeg råber det ud fra hustagene! Jeg råber det under bruseren!
Dellacorte!
Og jeg vil stolt gøre, hvad jeg kan for at løfte ham og opfylde hans drømme.
Er det ikke rigtigt?
Er I ikke enige?
Nej?
Apropos løfte, så ville jeg bede dig om en tjeneste.
Okay, lad os få dig ud herfra.
Det er lige herinde. Bare omme bag baren.
Godt, hvis du bare går igennem der og til højre ved søjlerne.
- Tak. - Hvordan ved du, hvor de skal...
- Alle kender huset fra Strandballet. - Selvfølgelig.
Det strider totalt imod min idé om at hjælpe en søster i nød.
Tusind tak for hjælpen med alle de her skaldyr.
Det skal sidde lige i skabet. Ingen kan dække et bord som dig.
Jeg er på forsiden af Shiny Sheet. Der skal gøres og opretholdes indtryk.
Hvilket ophøjer din mand og dermed dig selv
til en helt ny status blandt spidserne i Palm Beach.
Du forstår mig fuldstændig.
Og hvor er så din mand? Du gør jo alt det her for ham.
Han er ni tusind kilometer oppe i luften. Han lever for mig.
Og fører en 737 fra kyst til kyst.
Okay. Ti pund hummerhaler, ti pund krabbeklør,
fem pund kæmperejer, et pund røget kuller, et halvt pund kaviar,
Hundrede østers og 150 pund knust is.
400 dollar. Kontant eller check?
Check er nok nemmest.
Nå, hvordan ser jeg ud? Har jeg ramt stilen?
Wow, du er pæn i lyserødt.
Den er ikke for uformel? Det er jo en heldragt.
- Nej, du ser knaldgodt ud. - Tak.
Linda! Sikke nogle fornemme opsatser.
Synes du? Jeg savner at lave så store opdækninger.
Det er ikke kun mig, der ser knaldgodt ud.
Vil du hjælpe med det sidste?
- Tag orkideerne, så tager jeg vindruerne. - Gerne.
Jeg skal bare...
Maxine, du skylder dig selv at forstå, hvorfor damerne kommer herover i dag.
Måske er det ikke, fordi de kan lide dig.
Nej. Jeg var på forsiden af Shiny Sheet. De vil se, hvad de er oppe imod.
- Nej, de vil have noget ud af dig. - Hvad har jeg, som de vil have?
Strandballet.
Strandballet?
Ja, Strandballet, gallafesterne. De er kæmpe pengemaskiner.
Undskyld, jeg er forvirret.
Du kan få et eksempel.
Sidste år var der en ung pilfinger af en øjenlæge,
der holdt en stor gallafest for "familiens fond".
Han beholdt alle pengene og købte olieportrætter af sig selv.
- Hvad skete der med ham? - Hvad der altid sker. Ingenting.
Strandballet er rimelig ligetil.
Det handler om at få fredet og rengjort Dellacorte-stranden.
Præcis, Maxine. Det kommer Dellacorte-stranden til gode.
Det gavner altid den, der holder...
Goddag?
Det er pooldrengen. Han lider af ondt bagi.
Pooldrengen?
Stop de beskidte tanker.
- Får du lys nok? - Taler du med planterne?
Ja, hun hedder Patsy.
Goddag, Patsy. Åh, semper fi, marinesoldat.
Tro til døden.
- Har du været ude? - Korea.
- Godt, du er i sikkerhed. - Er jeg det?
Det skal du ikke være sikker på. Vi ses.
- Jeg kan godt lide ham. - Ja, han er skæg.
Nå... Okay.
Tak.
Det var så lidt.
Du sender mig bort.
Nej, jeg sender dig ikke bort. Jeg siger, at du skal gå nu.
- Okay, Maxine. Forstået. - Nej, hør nu... Evelyn kommer snart.
Du hader hende. Hun hader dig. Det dur ikke, at du bliver.
- Vi to har hængt ud. Nu er det hendes tur. - Jeg forstår.
- Det er dem. Du skal gå nu. - Jeg siger lige farvel.
Nej nej, ikke den vej! Bagdøren.
- Helt ærligt. - De må ikke vide, du er her. Beklager.
Sådan noget pjat.
Nej da. Vi går i biografen en dag. Der er så mange nye film.
Mary?
Jeg parkerede på plænen.
- Velkommen til Dellacorte-villaen. - I lige måde.
Hvor længe har du boet her? Tre timer?
Mit hjerte har altid haft hjemme her.
Mai tai.
Ekstra mynte, appelsin i stedet for ananas, kun lidt is.
Og glem ikke parasollen.
Nemt nok. Bare sæt dig godt til rette.
Hej. Dejlig musik.
Tak. I det mindste taler jeg ikke med planterne.
- Er damerne kommet? - De kommer nu.
- Ved du hvad? - Hvad?
Jeg blev smidt ud.
- Det sker for selv de bedste. - Tak.
Må jeg byde på en drink? Gin Rickey.
En gimlet? Helt enkelt.
- Hej, min ven. - Når katten er ude...
Ved Norma, at du holder udklædningsfest? Nej, selvfølgelig ikke. Hun ligger i koma.
Jeg tager en Mississippi punch med whisky, ikke bourbon. Ekstra kold.
Så kan du forklare, hvad du laver her.
Okay.
- Robert? - Skål.
- Linda? - Gin Rickey?
Robert, jeg giver dig 30 dollar på en check,
hvis du kommer og passer baren.
- Jeg er ved at pakke. - Du sidder jo bare der.
Linda, hvad med dig? Du lavede sådan en pragtfuld opdækning.
Hvad med en spand is og en festlig parasol?
- Jeg er på vandvognen. - Du sidder jo og drikker.
Efter den og et par stykker til. Og jeg vil ikke ødelægge festen.
Jøsses. Tak, venner.
Hej, drinksopskrifterne ligger bag disken.
Mississippi punch. Okay, Mississippi punch.
Mississippi punch, Mississippi punch... Her. Cognac.
Hvor er cognacen? Der er cognac.
- Velkommen til vores hjem. - Ikke endnu, min kære.
- Denne vej. - Jeg har været her før.
Jeg tager en General Harrison æggesnaps. Fast skum, ikke for meget.
Med ekstra muskatnød, ikke for iskold. Det er sødt af dig.
Æg...
General Harrison... Æg? Æg? Okay.
Raquel. Hvad vil du have? En Medford Rum Sour?
Brandy Shamperelle? Arf and Arf? Portvins-sangaree?
- Bare et glas hvidvin. - Gudskelov.
Og en check på 10.000.
Hvis du kommer til mit Havana Nights-galla.
Overskuddet går til fattige, ubemidlede Batista-støtter i Florida.
Norma gik aldrig glip af en fest.
Det er jeg sikker på, hendes tronarving heller ikke gør.
Hvad?
Så du var ude i noget lort?
Jeg var heldig.
- Skål. - Skål.
- Held er nu også en slags traume. - Hvem siger, jeg er traumatiseret?
Hvis man bruger sit liv på at grave en hel generations traumer frem,
lærer man at mærke dem hos andre.
- Også når de ikke selv ved det endnu. - Du er vokset op rig.
Min families formue, som jeg i øvrigt ikke ejer spor af,
er bygget på andres smerte.
Især min bedstefar, som tjente en formue på jernbaner
ved at fordrive indfødte stammer i syv forskellige stater.
Så overraskende nok er jeg revolutionær.
Sejt.
- Hvor længe har du boet hos Norma? - I næsten tre år.
- Så må I have et tæt forhold. - Meget.
- Ikke på den måde. - Hver sin lyst.
Har hun talt om mig?
Du har hadet Evelyn, siden hun blev gift med din far. Hun er en golddigger.
Ikke andet. Medmindre du har noget at fortælle.
Nej, slet ingenting. Hvad med dig?
Nej. Slet ingenting.
Du er en god bartender.
- Pokkers. Jeg har ikke flere røde. - Du kan få én rød for to grønne.
Evelyn, jeg giver dig en blå for en af Dinahs grønne.
Hvad er de runde hvide?
Mary, det er aspirin.
Vent. Hvem har noget at drikke?
Cocktails! De damer...
Mai tai, ekstra mynte.
General Harrison æggesnaps.
Mississippi punch med whisky. Vin.
Maxine, sikke en dag. Hele byen snakker om dig.
"Hvem er hun? Hvor er hun fra? Hvordan holder hun vægten?"
Og det helt store emne:
"Hvorfor fanden bor hun i Dellacorte-villaen?"
En skønhedsdronning ved, at hvert spørgsmål skjuler et andet
og vigtigere spørgsmål.
Nogen skal jo holde lyset tændt for stakkels, kære Norma.
Netop i går sagde lægen, at hun ville blive hurtigere rask,
hvis hendes liv stod klar til at blive trådt ind i.
Men hvis Norma, må Gud forbyde det, ikke kommer sig,
vil min kære Douglas have et forspring og få sin arv.
Den sociale orden efter den lange, lange tid væk fra Palm Beach.
Hvis du vil holde Normas plads varm, har jeg et godt råd.
Norma ville aldrig udbasunere sit cocktailselskab
i Graymans rolige og tilbagetrukne salon.
Norma ville bruge håndskrevne indbydelser og få dem bragt ud flere uger i forvejen.
Det er et mirakel, at vi alle sammen kunne på det her tidspunkt midt i højsæsonen.
Rigtigt, Mary.
Nogle ville mene, at jeg kommer med en ungdommelig
og, kan man vist sige, ny spontanitet
til de støvede traditioner, som helt ærligt føles...
...forældede.
Mary, Maxine er ny her, så nu skal vi ikke blive for kritiske.
Og Maxine, jeg mente alvorligt, at jeg gerne vil hjælpe dig med festen,
så længe vi får Normas kartotek.
Tror du, hun bliver ædt råt derinde?
Hvis hun gør, bliver de kvalt i knoglerne.
- Vil du være med? - Min krop er et tempel.
Selv store helligdomme har brug for røgelse.
Hvad f...
Hold nu kæft. Hvor er det åndssvagt.
Apropos planlægning, havde Norma hyret nogen før den tragiske begivenhed?
En dame snager jo ikke i en anden dames private papirer.
Du sidder da i møblerne og spiser af porcelænet.
Raquel. Ubehøvlet.
Hvilken kok vil du bruge til Strandballet?
Og så tog alting en drejning i Evelyns eksperthænder.
Ikke så sært, at hun blev anset som den rette tronarving.
Jeg vil bruge Normas foretrukne.
Som er?
- Du kan altid spørge Norma. - Mary. For tidligt.
Der er tænkt over det.
Det er jo ikke bare en fest. Det er ligesom en begivenhed.
Det er ikke "ligesom en begivenhed".
Og det er ikke ligesom en havefest for bondepiger fra Tennessee.
Det er sæsonens begivenhed.
- Har du planlagt din entré? - Min entré?
Jeg husker det år, Norma gjorde sin entré
klædt som Botticellis Venus i en muslingeskal af ægte perler.
Og som dronning Kleopatra
på en vogn trukket af en hel sværm australske bodybuildere.
Eller sidste år, da hun ankom som Marie-Antoinette med pudret paryk
og kager, der var fløjet ind fra Paris.
Altid med kronen på.
Maxine, Strandballet er en opsætning.
Det lyder sådan.
Maxine, det minder mig om noget. Nu vi taler penge,
har vi stadig ikke modtaget din check på 75.000
for dit fantastiske køb på auktionen.
Det var trods alt derfor, du blev omtalt i The Shiny Sheet.
Har I lyst til friske krabbekløer?
Rå østers? Muslinger? Kaviar? Hummerhaler?
Bare afregn.
- Skål for fibrosen! - Fibrosen!
Palm Beach er en meget lille by.
Har man boet her længe nok, har man minder fra alle villaerne.
Ikke alle sammen gode.
Nej.
Ser du, jeg...
Jeg havde engang et ret tæt forhold til Norma.
Hun ligger på samme hospice som min far.
Hvad fejler han?
Det er længe gået ned ad bakke med ham.
Han har mange smerter.
Har alle ikke det?
Jeg har brug for et kram.
Det er okay.
- Undskyld. - Nej, du skal da ikke undskylde.
Det er jo ikke din skyld.
Vil I ikke have lidt hummer med hjem?
Eller nogle rejer i en serviet, som I kan gemme til senere?
Evelyn, jeg pakker lige nogle kiks og lidt ost og rejer ind til dig.
Maxine, lad mig stille dig et lidt direkte spørgsmål.
Værsgo.
Har du nogen penge overhovedet?
Ja da. Masser.
Og når en dag Norma ulykkeligvis skal herfra,
får Douglas jo sin arv, og så kan vi holde ballet.
Din stakkel.
Der er noget, jeg burde have fortalt dig tidligere.
Der er ingen arv til Douglas.
Hvad?
Når Norma dør, går alle pengene til store kattedyr.
Jeg er ikke helt med. Hvem?
Når hun en dag går bort, og det bliver en sørgelig dag,
overgår hele hendes formue til en trustfond,
hvor pengene går til De Store Kattes Værn i Palm Beach.
- Hvordan ved du det? - Norma og jeg vidste alt om hinanden.
Og tænk engang, jeg ved også en hel del om dig.
Faktisk drak Norma og jeg ofte en cocktail sammen
og lo ad de muntre julekort, du sendte hvert år.
Tydeligvis for at sikre Dougie pengene.
Hun sagde altid, at hun ikke ville give Dougie pengene,
om han så var den sidste Dellacorte i verden. Og det er han.
Medmindre du er med barn?
Men det er du sikkert ikke.
Så jeg er vært for gallafesten i år,
til ære for Norma naturligvis.
Og jeg afholder den her for ikke at bryde traditionen.
Jeg antager, at ejeren, hvem det end er, vil opkræve et pebret vederlag.
Hvor gavmildt.
Til gengæld undgår du at tabe det sidste af dit unge ansigt.
Det offentliggøres jo i The Shiny Sheet i morgen.
Evelyn.
Jeg har ventet hele livet på at ankomme.
Jeg troede, ankomsten betød, at jeg havde fået alt.
Fri for bekymringer ville jeg bevæge mig som ved trylleri...
...uden at røre jorden.
Men i dag har jeg forstået, takket være dig,
at ankomsten ikke er rejsens ende.
Den er begyndelsen.
Jeg troede ikke, du var poetisk. Bare almindeligt påtrængende.
Taget mig på fersk gerning.
Jeg har ingen penge. Og ja, det står nok i The Shiny Sheet i morgen.
Men... ser du, Dellacorte-villaen er det eneste sted,
sensommerens Strandbal kan afholdes.
Så hvis du gerne vil afholde festen, må du hellere slå dig sammen med mig.
Aldrig.
Du er på vej ud.
Og jeg hænger selv i en tynd tråd.
Hvis du falder, griber jeg dig.
Og når jeg gør det, så holder jeg rigtig godt fast.
Find nøglen til Normas pengeskab, tag kartoteket, og så går vi to i gang.
Den forbandede Norma.
Hvis jeg var en nøgle...
Nøgle...
Nøgle!
Maxine?
Jeg er herinde.
Jeg har ikke været herinde i... ja, flere årtier.
Hvad har du lavet?
Jeg har rigtig rodet i familiens villa.
Er du fuld?
- Du skal gøre noget for mig. - Ja. Hvad, skat?
Du skal tage mig med ovenpå og kneppe mig som en Dellacorte.
- Ovenpå. - Okay.
Sig det igen, Douglas! Igen!
Maxine Dellacorte!
- Sig det igen! - Åh gud.
Maxine Dellacorte!
Åh nej.
- Mrs. Douglas Dellacorte! - Åh ja, skat.
Douglas!
Klamt. Jeg skal væk herfra.
Jeg elsker dig.
Jeg er mrs. Douglas Dellacorte!
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve