PAMATĀ DŽULJETAS MAKDENJELAS GRĀMATA MR. & MRS. AMERICAN PIE
Pabeidzu.
Robert?
Kur ir mans Roberts?
Sajauc man vēl vienu martini!
Un tad uzspēlēsim ārstos.
O, Robert... lūdzu, nāc augšā.
Tu taču nevari joprojām uz mani dusmoties?
Robert?
Robert!
Līdzīgi austošajai rīta saulei,
Pālmbīčā nekam nepiemīt tāda potenciāla un apsolījuma dzirkstelīte
kā The Shiny Sheet ikdienas piegādei.
Sabiedrības akciju kāpumi un kritumi, mantojumu nostiprināšana vai izputināšana,
kurš dabūjis pa muguru un kurš spēris kļūdainu soli.
Tik daudz apsolījuma, tik daudz briesmu.
Varēja paredzēt, ka Mērijas Deividsoulas akcijas torīt bija vērtīgākas nekā jebkad,
pateicoties veiksmīgajai izsolei fibrozes atbalstam.
Un Dainas sociālais stāvoklis joprojām bija spožs,
pateicoties visam, ko viņa darīja bērniem ar vēzi.
Rakelas akcijas mūžam šķita zem jautājuma,
bet viņa visas likmes lika
pati uz savu gaidāmo balli.
Evelina, tik pārliecināta,
ka ir nākamā pretendente uz troni, torīt no šoka nogāzās no krēsla.
Tikmēr citas zināmas būtnes sabiedriskais stāvoklis
pēc viņas embolijas šķita pat vēl spēcīgāks.
Kā es drīz uzzināju: sezonas noslēguma pludmales balle,
gada lielākais galā pasākums,
kas vienmēr nostiprināja viņas sabiedrisko stāvokli pašā virsotnē,
katrai sezonai ejot uz beigu pusi,
bija lauru vainags, ko gribēja visi Pālmbīčas augstāko aprindu ļaudis.
Bet, tā kā viņas rādītāji uzlabojās, neviens nezināja, ko nākotne nesīs...
katram no mums.
Ei! Ko tu dar...
Neaiztiec manu apakšveļu, izvirtuli!
Savāc savas parpalas un lasies.
Sveicu atpakaļ.
Nē. Šodien nav dārglietu. Man jāaizsūta telegramma.
- Diktējiet! - Labi.
"Čikāgas O'Hēra lidosta, Trans World Airlines pilotu atpūtas telpa,
kapteinim Delakortam jeb Simonsam.
Svarīgi jaunumi." Punkts. "Normai kļūst labāk." Punkts.
"Mantojums tagad jāgaida nedēļām vai mēnešiem." Punkts.
"Mitekļa maiņa." Punkts. "Došu ziņu, kur apmetīšos." Punkts.
- Pierakstījāt? - Divi dolāri.
Ko nu es varēju darīt, kad karaliene nemira?
Vienmēr biju paļāvusies uz skaistumkonkursu laiku moto:
"Tai, kurai ir nagi, vienmēr būs labi."
Nedaudz kā latīņu frāze.
- Maksīna? - O, Micij!
Mans puisis mani vakar vakarā pameta.
Mīļā. Ņem.
Jā.
Pēc tam, kad mums bija bijis sekss un bijām aizgājuši uz ķīniešu restorānu
ieēst skābi asās garneles, par kurām es maksāju...
Tev bija sekss pirms vakariņām?
Skat, kas tieši ir man.
Redzi šo ierāmēto 20 $ banknoti?
Tā bija pirmā naudas atlīdzība, ko saņēmu savā leģendārajā skaistumkonkursu karjerā.
Diemžēl tā arī ir mana pēdējā nauda.
Šorīt gandrīz sašķaidīju rāmīti, lai varētu nopirkt degvielu.
Un es pacēlu to virs galvas, paskatījos uz to,
un tad es apstājos un teicu: "Nē!
Kāds savas karjeras sākumā varētu to izmantot iedvesmai.
Vai vismaz, lai samaksātu rēķinu par garnelēm."
Tā kā tu vienīgā no manis satiktajiem Pālmbīčā neesi divkosīga,
es gribu, lai tas ir tev, īpaši tagad.
Varbūt arī varam to izmantot samaksai par Cutex sudraba nagu laku.
Manām ķepiņām vajag Miciju.
Maksīna. Vai tu neredzēji šārīta The Shiny Sheet?
Nē. Ko? Kāpēc? Kravāju mantas.
Nu, par tevi ir galvenais raksts.
Ko?
"Kas ir Daglasa Delakorta kundze?"
Ak dievs. Man ir sajūta, ka vemšu.
Vai arī apkakāšos. Nē, domāju, ka vemšu.
- Vai varbūt nedaudz no abiem! - Izlasi pārējo, Maksīna!
"Pēc pārsteidzošajām radītajām šļakatām vakardienas izsolē fibrozes atbalstam
visi grib zināt, kas ir Daglasa Delakorta kundze."
"Un, tā kā Norma Delakorta traģiskā kārtā šobrīd neko nespēj,
kas notiks ar slaveno sezonas noslēguma pludmales balli,
kas 49 gadus vienmēr notikusi pludmalē Dalakortu īpašumā?"
Nāk brīnišķā Betija.
Viņa dodas uz kokteili pirms vakariņām
šajā zīda šifona tērpā.
Te redzama garā versija tām, kuras satrauc potītes.
"Vai uzvārda mantiniece mantos arī galā pasākumu?"
Dāmas?
Esmu atnākusi kliedēt jūsu bažas.
Pludmales balle notiks.
Protams, visas saņemsiet ielūgumu.
Dārgā, brīnišķīgi to dzirdēt. Mēs esam modes skatē.
Nu, man patīk skatīties uz modi.
Paldies, puiši. Paldies, Grejmen.
Viņa šorīt bija uz The Shiny Sheet vāka.
Varam turpināt?
Te ir dievīgā Dorīna.
Viņa tērpta augstā vidukļa kleitā ar iespaidīgu rakstu.
Dāmas, vai kāda saņēma ielūgumu uz pludmales balli
no Normas pirms viņas embolijas?
Nē.
Tā kā ielūgumi netika izsūtīti,
mani interesē, ko tieši tu lūgsi uz Normas galā balli, Maksīna.
Tikai mūs? Galu galā, tu pazīsti tikai mūsu mazo pulciņu.
Avīze varētu saost skandālu.
Apmetnis piedod šarmu šim greznajam neapstrādātā zīda diagonālā griezuma
trīsstūra formas tērpam, ja uzdrīkstēsieties.
Man patīk rozā. Liek domāt par jaunību... un hotdogiem!
Maksīna, es ar lielu prieku palīdzētu tev izveidot viesu sarakstu.
Evelina, paldies. Nu tas būtu vienkārši brīnišķīgi.
Nu, Normas galā pasākuma noslēpums ir viņas slavenais Rolodex,
iespējams, vērtīgākais priekšmets visā Pālmbīčā.
Viņa to tur aiz atslēgas krājaizdevu sabiedrībā
- līdz ar vērtīgākajiem dārgakmeņiem. - Ir vēl vērtīgāki dārgakmeņi?
Tur viņa glabā savu kroni.
- Kroni? - Bet Rolodex...
Ar to tu varētu būt droša, ka bagātie un slavenie
atlidos no visas pasaules.
Ja ne tevis dēļ,
tad lai izrādītu cieņu dārgajai Normai.
Bet, Maksīna, varbūt viņi lidotu šurp tevis dēļ.
Viņi katrā ziņā uzdos to pašu jautājumu, ko mēs.
Kā rakstīts avīzē: "Kas ir Daglasa Delakorta kundze?"
Visi grib zināt.
Ja jums patīk mazas paslēpes,
jūsu cigarešu griezuma bikses
būs redzamas cauri satriecošajai dzeltenā krepa tunikai bez piedurknēm.
Maksīna, domāju, ka tā ir iespēja mums, visām dāmām,
iepazīt, kāda tu īsti esi.
Es labprāt jūs uzaicinātu, dāmas,
uz nelielu kokteiļu lietiņu. Šovakar klubā.
Domāju, kokteiļu stunda lieliski der mums visām, vai ne, dāmas?
Bet diemžēl, mīļā, tu nevarēsi to darīt Palm Royale.
Šovakar ir gadskārtējās Dienvidfloridas 1. pasaules kara veterānu vakariņas.
Nu tad rītvakar?
Mēs īstenībā esam brīvas tikai šovakar, vai ne, dāmas?
Esmu pārliecināta, ka visas gribētu redzēt, kur tu dzīvo, Maksīna.
Vēl pēdējais iznāciens.
Domāju: ja tu mūs visas uzaicinātu pie sevis,
tas būtu ārkārtīgi izklaidējoši.
Brīnišķīgi.
Nu tad tiksimies visas kokteiļu stundā.
Lieliski. Kur mums satikties?
Delakortu savrupmājā.
Protams.
Idiote! Bļāviens, bļāviens, bļāviens!
Savācies, Maksīna. Savācies.
Uztaisi dažus kokteiļus un uzņem dažas dāmas. Dirsā!
Saņemies.
Ko, tavuprāt, tu dari?
Ievācos. Un tu izvācies. Lūdzu, nokārto manas mantas! Paldies.
Tu neievācies, es neizvācos un nekārtošu. Šī nav tava māja.
Jocīgi, vai tā ir tava? Vari vēlreiz pateikt, ko tieši tu te dari?
Teicu. Esmu Normas aprūpētājs.
Labi pastrādāts, kareivi,
jo viņa šobrīd ir dārzenis aprūpes namā uz nāvi slimajiem.
Un lieku galvu ķīlā,
tavs vakardienas apciemojumiņš bija pirmais.
Tagad vari doties prom. Vai bārs ir uz to pusi?
Es piezvanīšu policijai un pateikšu, ka redzēju - paņēmi Akmens Meiblu.
Policijai? Protams, zvani!
Bet neaizmirsti pastāstīt to, kā atnesu to atpakaļ.
- Salauztu. - Beidz.
Skropstu līme visu var salabot.
Un, kad viņi atbrauks, es noteikti parādīšu
savu jauno vēstuļpapīru, uz kura nepārprotami rakstīts "Maksīna Delakorta".
Saki man, vai tev vispār ir vēstuļpapīrs, Robert?
- Nē. - Un, ja tev būtu vēstuļpapīrs,
vai uz tā kaut kur būtu rakstīts "Delakorts"?
Nē. Tad es tevi lūdzu...
zvani droši.
Notiks tā.
Es atradīšu skaistāko istabu mājā, lai izliktu savu apakšveļu,
un tad es sarīkošu kokteiļviesības dāmām.
Un, kad viņas te ieradīsies, tu būsi prom.
- Nē. - Ko tu teici?
- Es teicu nē. - Uzvelc kreklu un ej prom!
Man negribas. Es jūtos labi šādi.
- Skaidrs. Labāk ej! - Piespied mani!
Tev beigas. Un beidz man sekot!
Tā vietā vāc kopā savas mantas!
Tu nedrīksti šurp nākt. Šī nav tava māja.
Tā ir vairāk manējā nekā tavējā.
Kas par... Šī izskatās kā nozieguma vieta.
- Paga, ko tu domā? - Tu saki, ka rūpējies par Normu,
bet neesi pat sakopis viņas istabu?
Nu, te tas notika.
- Viņas embolija. - Nu un?
Nu, tajā brīdī, kad ir embolija, nesāk klāt gultu.
- Kalps to izdara pēc tam. - Es neesmu kalps.
Baseinpuika, bāra puika, vienalga kāds.
Zinu to, ka man tu nepalīdzi.
Savākšu savas mantas pati.
Es tavā vietā pakotu savas parpalas.
Nelikumīgā iemītniece!
Tu to saki tā, it kā tas būtu apvainojums.
Nu, tev būtu jāzina, ka mūsu dižajai nācijai
ir sena nelikumīgas iemitināšanās vēsture.
Kā, tavuprāt, dabūjām Teksasu? Nelikumīgi apmetoties Meksikā.
- Ja tu, tad es. - Jā, un Romas pāvests.
- Lasies! - Es nekur neiešu. Lasies tu!
Tiksimies klubā, džina mētātāj.
- Mēs neapmetamies nelikumīgi, viņš gan. - Mums tā māja vēl nepieder.
Un nevajag, ka pieder.
Turklāt kādam tā ir jāuzrauga, jāaizsargā ģimenes intereses.
Man nepatīk doma, ka tu viena esi mājā ar kaut kādu svešu vīrieti.
Mans Daglass ir greizsirdīgs?
Tavs Dagijs ir nobažījies.
Es dzirdu, ka tu grauz ķepas. Beidz! Tev vairs nebūs palikuši pirksti.
Turklāt viņš nemaz nav tik svešs. Viņš ir veterāns.
Un te ir daudz jaukāk nekā motelī.
Pega 103. numuriņā būtībā bija slepkava ar cirvi.
Viņa par to stāstīja ļoti atklāti.
Tas tips visu laiku staigā apkārt bez krekla. Viņš ir nekaitīgs.
Kāpēc viņam nav krekla?
Jocīgi. Kas tur varētu būt?
Klau, es labāk gribētu, lai tu atrodi citu dzīvesvietu.
Klau, man jābeidz. Dāmai apmeklētājs.
Tu esi aizrāvusies.
Zini, gluži pretējais. Esmu sieviete, kas sāk nostāties uz kājām.
Maksīna.
O, lūdzu, steidzies mājās. Man ir tik jautri.
Maksī... Maks...
Tu tiešām te dzīvo!
Labrīt, Delakortas kundze.
Vai tik tā nav Anna Holideja no The Shiny Sheet.
Kā es te stāvu.
Atvainojos, ka tā uzkritu. Man vajadzēja par tevi papildinformāciju.
Oho.
Un, starp mums runājot, vakar vācu faktus tavas tantes Normas nekrologam,
kas, starp citu, man nesagādāja prieku,
un atklāju, ka Pālmbīčā ir jauna Delakorta.
Nezinu, ko teikt.
Es arī gribētu uzņemt pāris fotogrāfiju.
Man patīk, kas tev tagad mugurā. Tik patiesas drēbes.
Varbūt vienu tūlīt pat, pozējot uz sliekšņa?
- Labi. - O, jā.
Brīnišķīgi.
Labi.
Skaista mašīna. Varbūt uzņemam dažas fotogrāfijas tur.
- Labi. - Jaguārs. Oho.
Ak vai. Kā bilde kalendāram.
Labi. Ir.
Varbūt vienu, kur izskatās, ka es kādam māju?
- Sarunāts. - Labi.
Tā, kas ir Maksīna Delakorta, agrāk Simonsa?
Ja neskaita Mini Mis Okoī 1943, Mis Čatanugu '45 un Mis Mineralblafu '46?
Jā. Ja neskaita to.
Esmu vienkārši meitene...
ar cerību pilnu un smalku audzināšanu,
kura visu pameta, kas bija visai sarežģīti,
lai steigtos pie sava vīra tantes gultas,
kamēr viņš turpina savus pienākumus pret pasažieriem
un nodrošina šīs diženās tautas transporta vajadzības.
Tik brīnišķīgi daudzvārdīgi, bet galīgi trūkst detaļu.
- Tas ir jāmāk. - Paldies, Anna.
Tu esi no Tenesī. Esmu dzirdējusi. Našvilas?
- Čatanugas. - Čatanugas.
- Tava ģimene vēl dzīvo tur? - Nē.
Nē, mēs visi pārvācāmies prom no mazās Čatanugas.
Un lielais jautājums.
Nu, 49 gadus bagātākie un slavenākie vīrieši un sievietes
no visas pasaules ieradušies Pālmbīčā
piedalīties visvairāk apspriestākajā sezonas ballītē.
Par to ar sajūsmu raksta visās tenku slejās no viena krasta līdz otram.
Vai pludmales balle šajā sezonā piedzīvos 50. jubileju?
Tā būs.
Un es to rīkošu šajā vietā, kur tā vienmēr notikusi.
Protams, par godu Normai.
Kura, ja liktenis būs lēmis, uzliks savu kroni 50. reizi.
Vēl vienu fotogrāfiju.
Gatava?
Man sanāca.
Man tiešām sanāca.
Liels paldies, ka veltīji laiku. Paspēšu laikā nodot.
Kad tas numurs iznāks?
Rīt līdz astoņiem rītā visa pilsēta zinās pludmales balles jauno rīkotāju.
Rīt?
Jā.
Es biju sākusi sev bruģēt ceļu.
Pēc 14 īsām stundām visa Pālmbīča zinās, ka ieradusies nākamā karaliene.
Ir jāatstāj karalisks iespaids, nekavējoties.
Man bija tikai četras stundas, lai skaisti saklātu galdu un padomātu par kokteili.
Man pavērās visas pasaules jūras.
Bet tobrīd es vilku laukā tikai... ēdamgliemenes.
Kur ir viss ēdiens?
Tu esi izsalkusi? Varu kaut ko pagatavot no tā, kas manā virtuvītē.
Nē, negribu, lai tu man neko gatavo!
Kur savrupmājā ir viss ēdiens?
Tu vispār kaut ko zini par bagātniekiem?
Es esmu bagāts cilvēks.
Nu, tad tu zinātu, ka viņi mājās neko netur,
jo dienas paiet lančos un brančos
un vakaros ir galā pasākumi, un vienmēr tiek ievērota diēta.
Nu, es... Protams, ka es to zināju. To zina visi.
Un tu zinātu: ja gribi rīkot kokteiļballīti,
ir jābūt ēdinātājam.
Bet lai veicas sezonas vidū pēdējā brīdī kādu atrast.
Tev būtu jāzina kāds, kam palūgt.
Bet pagaidi, tu nevienu nepazīsti, vai ne?
Vispār es pazīstu gan kādu. Un man nevajag pilnu apkalpošanu.
Man vajag tikai skaisti klātu galdu.
Skaisti klātu galdu!
Sveika.
Labi, klausieties.
Es piedzīvoju atklāsmi, bet šobrīd tikai gribu, lai sajūtat manu enerģiju.
Cerams, neesat visas ieņēmušas cianīdu. Labi. Esat dzīvas.
Ieradusies tava draudzene.
Teicu, ka atgriezīsies.
- Sveika, draudzenīt. Slikts joks? - Maksīna, ko tu te dari?
Linda, kas par skaisti klātu galdu!
Neviens neprot izkārtot žāvēto gaļu tā kā tu.
Nu, paldies, Maksīna.
- Bet mēs meditējam, tāpēc varbūt... - Labi, sākam.
Varbūt nāc un pievienojies?
Man tikai vajag kaut ko pajautāt.
- Jā. Mēs tikai... - Pēc tikšanās.
- Labi, jā. Mēs... - Apsēdieties.
Labi.
Sen neesmu sēdējusi uz grīdas.
Tātad, šodien mēs runājam par partnerību.
Domāju, tāpat kā daudzas no jums, esmu tajā vīlusies.
Un es turpinu sev jautāt,
vai tāda laulība, kā tagad pastāv, ir tas, kas pasaulei vajadzīgs.
Jā.
Nu, īpaši Amerikā no sievietēm gaida,
ka viņas pakļausies viņām iepriekšnoteiktajai identitātei.
Un līdz ar to vai mēs pēc tam kā tauta neeksportējam
ar varu šīs gaidas ārpus mūsu valsts?
Es runāju par vienu lietu.
Vjetnamu!
Sūda Vjetnamu.
Piedodiet, esmu apmulsusi.
Nu, tu nespēj saprast, ka amerikāņu kundzība Dienvidvjetnamas ciematos
ir valsts atbalstīta šovinisma apstiprinājums?
Un mēs visas esam ko tādu piedzīvojušas.
Mana pieredze?
Mani pameta kāzu dienā.
Lai tā notiktu, vajag veselu sistēmu.
Lai vīrietis sajustu, ka viņam ir tiesības to sievietei nodarīt.
- Tu saproti, ko es saku, Maksīna, jā? - Ne gluži.
Mēs runājam par Dienvidvjetnamu.
Dienvidvjetnamieši ir līgava. Amerika ir līgavainis, skaidrs?
Viņi izteica bildinājumu un daudz solījumu,
un tad līgavainis pameta līgavu kāzu dienā visu viesu priekšā...
visas pasaules priekšā.
Un tas ir amerikāņu vīriešu tēls,
- kas ir jāapskata... - Jā.
...visās vietās, kur amerikāņi atstājuši savu zābaku nospiedumu.
- Tieši tā. - Jā.
- Paldies. - Tā tas ir.
Tās acīmredzami bija sliktas saistības.
Ko?
Amerikai bija jāatstāj Dienvidvjetnama pie altāra,
bet jau 1963. gadā visu viesu klātbūtnē.
Linda, lieliskas laulības noslēpums nav pretošanās vīrietim,
bet dzīvošana viņam.
- Nē, Maksīna. Tu neesi tik nomaldījusies. - Kas par sviestu?
Neesmu nomaldījusies, Linda. Esmu atrasta.
Viņš izvēlējās mani!
Mans vīrs.
Esmu lepna būt viņa sieva. Un es ar lepnumu nesīšu viņa vārdu.
Es to kliegšu no jumtiem! Es to kliegšu dušā!
Delakorts!
Un es lepni darīšu, ko varu, lai paceltu viņu, piepildītu viņa sapņus.
Vai man taisnība, dāmas?
Jūs nepiekrītat?
Nē?
Runājot par pacelšanu, es šurp atnācu lūgt man izlīdzēt.
Labi. Izvedīsim tevi laukā.
- Tas ir tur tālāk. - Lieliski.
- Būs labi aiz bāra. - Labi.
Lieliski. Un jūs varat iet tur tālāk
- un nolikt pie kolonnām. - Labi.
Paldies.
Kā tu zini, kur viņiem likt...
Visi zina pludmales balles namu.
Protams.
Tas noteikti paplašina manu priekšstatu par palīdzēšanu māsai.
Nu, vēlreiz paldies, ka palīdzēji ar jūras velšu pasūtījumu.
Jābūt kā naglai uz galvas.
Neviens un nekur neklāj galdus tā kā tu.
Es esmu uz The Shiny Sheet vāka.
Iespaids ir jārada un jāuztur.
Tādā veidā paceļot savu vīru un līdz ar to sevi
jaunatrastajā stāvoklī Pālmbīčas sabiedrībā.
Tu mani izcili saproti.
Labi. Tad kur ir tavs vīrs? Tu te visu dari viņa labā.
Viņš ir desmit kilometru augstumā. Dzīvo manis dēļ.
Stūrē Boeing 737 no vienas mirdzošas jūras līdz otrai.
- Lieliski. - Labi.
Desmit mārciņas omāru astu, desmit mārciņas sniega krabju kājiņu,
piecas mārciņas milzu garneļu, viena mārciņa kūpinātas pikšas,
pusmārciņa kaviāra,
simts austeru
un 150 mārciņas smalcināta ledus.
400 dolāru. Skaidrā vai ar čeku?
Laikam vienkāršāk ar čeku.
Labi. Kā es izskatos? Vai pareizā noskaņa?
Oho, tu jauki izskaties rozā.
Tiešām nav pārāk neformāla? Viengabala.
- Nē, saģērbusies, lai atstātu iespaidu. - Paldies.
Nu, Linda! Šie torņi ir tik izsmalcināti.
Tiešām? Man jāatzīst, skumstu pēc šāda apjoma veikuma.
Nu, kurš tagad mēģina atstāt iespaidu?
Gribi man palīdzēt ar pēdējiem nieciņiem?
- Tu orhidejas, es vīnogas. - Man tas būs gods.
Tikai... Labi.
Zini, Maksīna, es domāju, ka tev ir skaidri jāsaprot,
kāpēc tās dāmas šodien šurp nāks.
Nu, neapvainojies, bet varbūt ne tāpēc, ka tu viņām patīc.
Es zinu. Es biju uz The Shiny Sheet vāka.
Viņas nāks novērtēt savu sāncensi.
Nē, Maksīna. Tas tāpēc, ka viņas kaut ko no tevis grib.
Kas gan man ir tāds, ko tās sievietes varētu gribēt?
Pludmales balle.
Pludmales balle?
Jā. Pludmales balle, tie galā pasākumi, viss viens.
Tajos taisa lielu naudu.
Piedod, esmu apmulsusi.
Minēšu tev piemēru.
Pagājušā gadā tas grābstīklis jaunais optometrists
sarīkoja lielu galā pasākumu savam "ģimenes fondam".
Tad viņš visu naudu paturēja un iztērēja saviem eļļas portretiem.
Ak vai, kas ar viņu notika?
Tas pats, kas notiek ar viņiem visiem. Nekas.
Es domāju, ka pludmales balle ir visai vienkārša lieta.
Runa par dabas aizsardzību,
lai pludmalē, Delakortu pludmalē, nenonāk atkritumi.
Tieši tā, Maksīna. No tā ir labums Delakortu pludmalei.
Nav svarīgi, kurš tos izmet, vienmēr būs la...
Sveiki!
Tas ir baseinpuika.
Viņš mūžam ir uzmetis lūpu.
Baseinpuika?
Izmet no galvas tās neķītrības.
Tev ir gaisma.
Tu runā ar augiem?
Jā, tā ir Petsija.
Sveika, Petsij. Mūžam uzticīgs, jūras kājniek.
ASV JŪRAS KĀJNIEKI
Dari vai mirsti!
- Tu kalpoji? - Korejā.
Prieks, ka esi drošībā.
Vai tad?
Es nebūtu tik pārliecināta. Uz redzi.
- Man viņš patīk. - Jā, viņš ir smieklīgs.
Nu... labi.
Paldies.
Nu galīgi nav par ko.
Tu mani sūti prom.
Nē! Linda, es tevi nesūtu prom. Es tev saku, ka tev jāiet.
- Labi, Maksīna, sapratu. - Nē, Linda. Klau.
Kuru katru brīdi ieradīsies Evelina.
Tu ienīsti viņu, viņa ienīst tevi.
Ja tu paliktu, būtu nelaba gaisotne.
Mēs ar tevi padraudzējāmies, tagad padraudzēšos ar viņu.
Es saprotu.
- Labi, tās ir viņas. Tev jāiet. - Labi.
- Jāiet. - Labi, jā, atvadīšos.
Nē, nē, nē, ne uz to pusi. Pa aizmuguri.
Ak tu dievs.
Nē, negribu, ka viņas zina, ka biji te. Neapvainojies. Pa aizmuguri. Ej!
- Tas ir smieklīgi. - Tas nav smiek...
Klau, aiziesim šonedēļ uz filmu. Gribu redzēt tik daudzas filmas.
Mērij.
Novietoju mašīnu zālienā.
- Laipni lūdzu Delakortu savrupmājā. - Tas man būtu jāsaka tev.
Cik ilgi tu te dzīvo? Trīs stundas?
Nu, varētu teikt, ka mana sirds te mājojusi vienmēr.
Mai tai.
Vairāk piparmētru, ananasa vietā apelsīna šķēlīti, mazāk ledus.
Un neaizmirsti saulessardziņu.
Vieglāk par viegli. Iekārtojies ērti.
Ei. Jauka mūzika.
Paldies. Vismaz šoreiz es nesarunājos ar augiem.
Dāmas klāt?
Nupat.
- Uzmini! - Ko?
Mani izmeta.
Tā gadās arī vislabākajiem. Neuztraucies.
Paldies.
Varu tev sajaukt dzērienu? Gin Rickey.
Džina skrūvi? Lai ir vienkārši.
- Sveika, draudzenīt. - Tā, tā, kad kaķis nav mājās...
Vai Norma zina, ka tu Delakortu namā spēlē "mājās"?
Nē, protams, ka nezina. Viņa ir komā.
Es dzeršu Misisipi punšu ar rudzu viskiju burbona vietā, īpaši aukstu.
Un tad ceru, ka tu paskaidrosi, ko tu te dari.
Labi.
- Robert? - Prozit.
- Linda? - Gin Rickey?
Robert, es tev samaksāšu 30 $ čeka veidā,
ja tu uzmetīsi priekšautu un palīdzēsi kā bārmenis.
Esmu aizņemts, pakoju savas parpalas.
Tu tur vienkārši sēdi.
Linda, kā ar tevi?
Tu saklāji tik pasakainu galdu.
Tu noteikti zini, ko darīt ar ledus spaini un saulessardziņu.
- Lūdzu! - Atturos no alkohola.
Tu tagad dzer.
Proti, pēc šī un vēl dažiem. Un es negribu sabojāt tavu ballīti.
Vai. Paldies, draugi.
Ei, bārmeņa rokasgrāmata ir iekšā uz letes.
Misisipi punšs. Labi, Misisipi punšs.
Misisipi punšs. Konjaks.
Konjaks. Kur ir konjaks? Konjaks.
- Laipni lūdzu mūsmājās. - Vēl ne gluži, dārgā.
Uz šo pusi.
Pretēji tev esmu te bijusi iepriekš.
Es dzeršu olu kokteili Ģenerālis Herisons, ar cietām putām, bet ne pārāk cietām.
Klāt nedaudz vairāk muskatrieksta, ne pārāk daudz ledus.
Tu esi īsts mīļums.
Olas.
Ģenerālis Herisons... Olas. Labi.
Rakela. Ko tev pasniegt? Medford Rum Sour?
Brandy Shamperelle? Arf and Arf? Port Wine Sangaree?
- Vienkārši glāzi baltvīna. - Paldies dievam.
Plus čeku par 10 000 dolāru.
Ja plāno nākamnedēļ ierasties uz manu Havanas nakšu galā.
Ienākumi tiks ziedoti nabadzīgo Batistas režīma piekritēju atbalstam Floridā.
Norma neizlaida nevienu sezonas ballīti.
Esmu droša, ka viņas acīmredzamā mantiniece arī neizlaidīs.
Ko?
Tad tu piedalījies tajos sūdos, a?
Teiksim, ka man paveicās.
- Prozit. - Prozit.
Taču veiksme arī ir sava veida trauma, ne?
Kas teica, ka esmu traumēts?
Domāju: ja visu dzīvi vada,
mēģinot uzrakt savas paaudzes traumu...
iemācās to sajust citos.
Proti, pat ja viņi to vēl nemana.
Jā, bet tu augi kā bagāta meitene.
Manas ģimenes bagātība, no kuras, starp citu, man nepieder nekas,
tika iegūta no citu sāpēm.
Īpaši tas attiecas uz vectēvu...
kurš nopelnīja bagātību ar dzelzceļu,
septiņos štatos atņemot īpašumus Amerikas iezemiešu ciltīm.
- Tāpēc - pārsteigums. Esmu revolucionāre. - Nu ja.
Forši.
Cik ilgi tu te dzīvoji ar Normu?
Nu jau būs trīs gadi.
- Oho. Tad jūs esat tuvi. - Ļoti.
- Jā, bet ne tā. - Lai vai kāds vējš pūš burās.
Viņa kādreiz runājusi ar tevi par mani?
Es zinu, ka tu ienīsti Evelinu, kopš viņa apprecēja tavu tēvu,
jo, tavuprāt, viņa ir zelta meklētāja.
Tas arī viss.
Ja vien negribi pastāstīt vēl kaut ko.
Nē, negribu gan neko. Un kā ar tevi?
Ne-e. Negribu gan neko.
Tu esi labs bārmenis.
Nolādēts. Man beigušās sarkanās.
- Man ir sarkanā, bet vajag divas zaļās. - Labi.
O, Evelina. Es tev iedošu zilo, tu pretī vienu Dainas zaļo.
Kas ir baltās apaļās?
Mērij, tas ir aspirīns.
Paga. Kurai ir dzēriens?
Kokteiļi. Dāmas...
Mai tai, vairāk piparmētru.
Olu kokteilis Ģenerālis Herisons.
Misisipi punšs.
Vīns.
Maksīna, tev noteikti visu dienu svilst ausis.
Visa pilsēta runā.
"Kas viņa ir? No kurienes? Kas tā viņai par bagātību?"
Un, protams, galvenais jautājums:
"Kā gan, ellē, viņa var dzīvot Delakortu savrupmājā?"
Skaistumkonkursos
visi zina, ka katrā intervijā aiz katra jautājuma slēpjas otrs,
daudz svarīgāks, jautājums.
Nu, kādam ir jāuztur gaisma nabaga mīļās Normas vārdā, ne tā?
Jā, vēl vakar viņas ārsts teica, ka viņas atlabšana notiktu ātrāk,
ja viņas dzīve gatavībā gaidītu, kad viņa atkal tajā būs.
Bet, ja Norma, Dievs, apžēlojies, neatkopsies,
mīļajam Daglasam būs labs sākums brīdī, kad viņš visu mantos.
Vieta sabiedrībā pēc tik ļoti garās prombūtnes no Pālmbīčas.
Ja tu, gaidot Normas atgriešanos, gribi turēt siltu viņas krēslu, padomiņš.
Norma nemūžam neieskrietu, baurodama par savu kokteiļvakaru,
Grejmena salona klusajā svētnīcā.
Normai būtu ar roku rakstīti ielūgumi,
un tie tiktu personīgi piegādāti nedēļām iepriekš.
Tas vienkārši ir brīnums, ka mēs visas bijām brīvas
šajā brīdī sezonas karstākajā laikā.
Labi teikts, Mērij.
Nu, daži teiktu, ka es varbūt ienesu jauneklīgu
un, domāju, varu tā teikt, jaunu nozīmi spontānumā
attiecībā uz apputējušajām tradīcijām, kas, Mērij, atklāt sakot, šķiet...
senilas.
Mērij, Maksīna te ir jauniņā, nekritizēsim.
Un, Maksīna,
es to nopietni domāju, teikdama, ka ar prieku palīdzēšu rīkot ballīti,
ja vien mums būs Normas Rolodex.
Domā, viņas tur ēd viņu bez sāls?
Ja tā, tad viņa liks viņām aizrīties ar kauliem.
Piedalies?
Mans ķermenis ir templis.
Pat vissvētākajām svētnīcām vajag nedaudz vīraka.
Kas par s...
Ak dievs. Tas ir tik tizli.
Un, kas attiecas uz plānošanu,
vai tu nezini, vai Norma pirms traģiskā notikuma bija pieņēmusi kādu palīgu?
O, nu dāma jau nu nerakņāsies pa citas dāmas sekretariātu.
Bet tu sēdi viņas mēbelēs un ēd no viņas porcelāna?
Rakela. Netaktiski.
Kādu ēdiena piegādātāju tu domā nolīgt pludmales ballei?
Un tajā brīdī tas nonāca Evelinas pieredzējušajās rokās.
Nav brīnums, ka viņu pamatoti uzskatīja par nākamo karalieni.
Es izmantošu Normas iecienīto.
Un kurš tas būtu?
Tu vienmēr vari pajautāt Normai.
Mērij. Par agru.
Par visu ir padomāts.
Galu galā, tā nav vienkārši ballīte.
Tas ir kā notikums.
Dārgā, tas nav "kā" notikums.
Un tā nav kaut kāda pagalma dzimšanas dienas ballīte lauķēm no Tenesī.
Tas ir sezonas galvenais notikums.
Esi sākusi plānot savu iznācienu?
Savu iznācienu?
Atceros gadu, kad Norma iznāca
tērpusies kā Botičelli Venera īstu pērļu gliemežnīcā.
Un kad viņa bija valdniece Kleopatra
kaujas ratos, ko vilka bariņš austrāliešu kultūristu.
Kurš var aizmirst pagājušo gadu,
kad viņa ieradās kā Marija Antuanete - ar pūderētu parūku
un kūciņām, kas atvestas no izlaidīgās Parīzes.
Un vienmēr ar savu kroni.
Maksīna, pludmales balle ir uzvedums.
Tā izklausās.
O, Maksīna. Tas man ko atgādināja.
Ja jau runājam par naudu.
Fibrozes fonds vēl nav saņēmis tavu čeku par 75 000 dolāru
par tavu neticami triumfējošo izsoles ieguvumu.
Un, galu galā, tas tev lika nonākt The Shiny Sheet.
Vai kāda no jums, dāmas, grib svaigas krabju kājiņas?
Jēlas austeres? Gliemenes? Kaviāru? Omāru astes?
Tikai čeku.
- Par fibrozes fondu! - Par fondu!
Pālmbīča ir tik maza pilsēta.
Padzīvo te gana ilgi - ar katru savrupmāju saistās atmiņas.
Zini, ne visas ir labas.
Varu iedomāties.
Zini, man...
Man agrāk bija visai tuvas attiecības ar Normu.
Viņa ir tajā pašā aprūpes namā, kurā mans tēvs.
Kas viņam kaiš?
Viņš jau ilgu laiku kļūst arvien vārgāks.
Viņam ļoti sāp.
Vai tā nav mums visiem?
Jā.
Gribētu, lai mani apskauj.
Viss ir labi.
- Es ļoti atvainojos. - Ak dievs. Nevajag.
Lai par ko tu atvainotos, tā nav tava vaina.
Tiešām negribat paņemt līdzi kādus omārus
vai iemest salvetītē kādu garneli
un pataupīt somiņā vēlākam?
Evelina, lūdzu, ļauj man tev iesaiņot līdzi salvetītē
kādus krekerus, sieru un garneles.
Maksīna. Ļauj man tev uzdot visai atklātu jautājumu.
Lūdzu.
Vai tev vispār ir kaut kāda nauda?
Protams. Kaudzēm.
Turklāt, kad Norma traģiskā kārtā aizies,
Daglass saņems mantojumu,
un mēs varēsim sarīkot sezonas noslēguma balli.
Ak tu mazā nabadzīte.
Man vajadzēja tev kaut ko pastāstīt jau agrāk.
Daglass neko nemantos.
Ko?
Kad Norma nomirs, visa nauda tiks lielajiem kaķiem.
Es nespēju izsekot, Evelina. Kam?
Kad viņa beidzot aizies, un tā nudien mums visiem būs skumja diena,
viss viņas īpašums tiks atdots pārvaldīšanai
Pālmbīčas Šķirnes kaķu biedrībai.
Kā tu to zini?
Mēs ar Normu viena par otru zinājām visu.
Un - pārsteigums, es zinu visai daudz par tevi.
Īstenībā mēs ar Normu mēdzām dzert kokteili un smieties
par tavām līksmajām Ziemassvētku vēstulēm, ko tu ik gadu sūtīji,
acīmredzami darīdama visu, lai Dagijs dabūtu viņas naudu.
Viņa vienmēr man teica, ka viņa nedotu Dagijam naudu,
pat ja viņš būtu pēdējais Delakorts uz zemes, un tā ir.
Ja vien tu negaidi bērnu,
bet es esmu visai droša, ka ne.
Tāpēc šogad galā balli rīkošu es,
protams, par godu Normai.
Un es to darīšu te, lai netiktu lauztas tradīcijas.
Es iztēlojos, ka īpašnieki, lai kas tie būtu,
gribēs prāvu īres maksu un to arī saņems.
Cik dāsni.
Un apmaiņā tu varēsi glābt to, kas nu no tavas jaunās sejiņas palicis.
Galu galā, tu teici, ka to rīt paziņos The Shiny Sheet.
Evelina.
Es esmu visu mūžu gaidījusi, kad to sasniegšu,
it kā tā sasniegšana nozīmētu, ka man ir viss,
man nav nekādu rūpju, es it kā ar burvestību kustos,
nekad pat nepieskardamās zemei.
Bet, pateicoties tev, es šodien sapratu,
ka tā sasniegšana nav ceļojuma beigas.
Tas ir tikai sākums.
Tu man nešķiti dzejniece.
Tikai vidusmēra ložņa.
Tu mani pieķēri, Evelina.
Man nav naudas.
Un - jā, iespējams, tas rīt būs The Shiny Sheet.
Bet redzi, Delakortu savrupmāja ir vienīgā vieta,
kur var tikt noturēta sezonas beigu pludmales balle.
Tāpēc, ja tu gribi rīkot to ballīti, domāju, tev jāsadarbojas ar mani.
Nemūžam.
Es zinu, ka tu slīdi uz leju.
Un es turos pēdējā pavedienā.
Ja tu kritīsi, es tevi noķeršu.
Un, kad tas notiks, es turēšu ļoti, ļoti cieši.
Atrodi Normas depozītseifa atslēgu,
dabū Rolodex, un mēs abas ķersimies pie darba.
Sasodītā Norma.
Ja es būtu atslēga.
Atslēga!
Maksīna?
Esmu te.
Es neesmu te bijis kopš... Nu, desmitgadēm.
Ko tu esi izdarījusi?
Uztaisīju ģimenes savrupmājā pamatīgu miskasti, ne?
Tu esi piedzērusies?
Gribu, lai tu kaut ko izdari.
Jā. Protams, mīļā. Jebko.
Es gribu, lai uznes mani augšā un izdrāz mani kā Delakorts.
- Augšā. - Labi.
O, Daglas, pasaki to vēlreiz!
Pasaki!
Maksīna Delakorta!
- Pasaki vēlreiz! - Ak dievs.
Maksīna Delakorta!
Ak nē.
Daglasa Delakorta kundze!
O jā. Ak, mīļā. Ak dievs.
- Nu velns. - Daglas!
- Ak dievs! - Pretīgi. Dabūjiet mani laukā.
Es tevi mīlu.
Es esmu Daglasa Delakorta kundze!
Tulkojusi Laura Hansone