BASERT PÅ MR. & MRS. AMERICAN PIE AV JULIET MCDANIEL
Ferdig.
Robert?
Hvor er min Robert?
Rist en ny martini til meg.
Og så leker vi lege.
Å, Robert. Kom opp, er du snill. Du kan vel ikke fortsatt være sint på meg?
Robert?
Robert!
I likhet med morgensolen
er det ingenting i Palm Beach som glitrer med det samme potensialet
som den daglige leveransen av The Shiny Sheet.
Sosiale statuser som stiger og faller, arver som blir befestet og ruinert,
hvilke reaksjoner som gikk mot og hvilke "pas"-er som ble "faux"-et.
Så mye potensial, så mye fare.
Ikke uventet var Mary Davidsouls status på sitt høyeste den morgenen,
takket være den vellykkede auksjonen for fibrose.
Og Dinahs sosiale status var fortsatt høy takket være alt hun gjorde for Kreftbarna.
Raquels status var alltid bestridt,
men hun satset alt på sitt eget ball.
Evelyn, som forventet å ta over tronen, så den morgenen noe hun slet med å tro.
En viss persons sosiale status var enda sterkere som følge av blodproppen.
Jeg skulle snart finne ut at Beach-ballet, årets største galla,
som alltid sørget for å sikre hennes høye sosiale status ved hver sesongslutt,
var muligheten alle selskapsløver i Palm Beach var ute etter.
Men hennes vitale tegn var positive, så gudene vet hva fremtiden ville bringe...
...for oss alle.
Hei! Hva er det du... Ikke ta på mine unevnelige, din pervo!
Ta dritten din og dra.
Velkommen tilbake.
Nei, ingen smykker i dag. Jeg må sende et telegram.
- Sett i gang. - Ok.
"Chicago O'Hare flyplass, Trans World Airlines, pilotsalongen,
kaptein Dellacorte, også kjent som Simmons.
Stor nyhet." Stopp. "Norma er på bedringens vei." Stopp.
"Arven er nå noen uker eller måneder unna." Stopp.
"Losji i endring." Stopp. "Sier ifra hvor jeg ender opp." Stopp.
- Fikk du med deg det? - To dollar.
Hva skulle jeg gjøre nå som dronningen holdt ut?
Jeg hadde lenge stolt på mottoet mitt fra min tid som missedeltaker:
"Hvis hun negler har, seieren hun tar."
Det er litt latin.
- Maxine? - Å, Mitzi!
- Typen min dumpet meg i går kveld. - Vennen. Her.
Ja.
Vi hadde sex, og så dro vi til Great Wall of China
- for å spise reker, som jeg betalte for... - Hadde dere sex før middag?
Se hva jeg tilfeldigvis har.
Ser du den innrammede 20 dollar-seddelen? Det var den første betalingen jeg fikk
fra min lange karriere som missedeltaker. Den er også alt jeg har av penger nå.
Jeg knuste nesten rammen i morges for å kjøpe bensin.
Da jeg løftet den over hodet, så jeg på den, stoppet og sa: "Nei!
En som er i begynnelsen av karrieren, kan bruke den til inspirasjon."
Eller til å betale en middag.
Som den eneste personen i Palm Beach som ikke er falsk,
vil jeg at du skal få den. Spesielt nå.
Kanskje den også kan være betaling for litt Cutex sølvneglelakk.
Lankene mine trenger Mitzi.
Maxine, så du ikke The Shiny Sheet i morges?
Nei. Hva? Hvordan det? Jeg pakket.
Vel, du er hovedsaken.
Hva?
"Hvem er Mrs. Douglas Dellacorte?"
Jeg tror jeg kaster opp.
Eller kanskje jeg bæsjer på meg. Nei, jeg kaster opp.
- Eller kanskje begge deler! - Les resten, Maxine!
"Hun overrasket alle ved å bli med på budrunden på gårsdagens auksjon,
og nå vil alle vite hvem Mrs. Douglas Dellacorte er."
"Norma Dellacorte er satt ut av spill,
så hva vil skje med det berømte Beach-ballet,
som har blitt holdt hos familien Dellacorte i 49 år på rad?"
Her er flotte Betty.
Hun er på vei for å spise en forrett i denne kjolen i silke som er florlett.
Dette er maxiversjonen for de som tenker på anklene.
"Vil arvtageren til navnet bli arvtageren til gallaen?"
Damer? Jeg er her for å betrygge dere.
Beach-ballet lever i beste velgående. Dere får alle en invitasjon.
Kjære, så vidunderlig å høre. Vi er på en motevisning.
Jeg elsker å bli vist mote.
Takk, karer. Takk, Grayman.
Hun var på forsiden av The Shiny Sheet i morges.
Kan vi fortsette?
Her er skjønne Doreen.
Hun er kledd i en kjole med empireliv med et mønster fullt av driv.
Mine damer, mottok noen en invitasjon til Beach-ballet fra Norma før blodproppen?
Nei.
Når de invitasjonene ikke ble sendt ut,
er jeg nysgjerrig på hvem du skal invitere på Normas galla, Maxine.
Bare oss rypene? Du kjenner jo bare oss. The Sheet hadde luktet skandale.
Dette er en cape som gir deg stil med luksuriøs, rå silke.
A-linjekjole, hvis du tør litt til.
Jeg elsker rosa. Det skriker ungdommelighet... og hotdog!
Maxine, jeg kan gjerne hjelpe deg med å sette sammen gjestelisten.
Evelyn, takk. Det hadde vært vidunderlig.
Hemmeligheten ved Normas galla er hennes berømte kartotek,
kanskje den mest verdifulle gjenstanden i hele Palm Beach.
Den er bak lås og slå i sparebanken,
- med hennes mer verdifulle juveler. - Mer verdifulle juveler?
Kronen hennes er der.
- Kronen? - Men kartoteket...
Med det kan du forsikre deg om at de rike og berømte vil fly hit fra hele verden.
Om ikke for deg, så for å vise respekt for kjære Norma.
Maxine, kanskje de vil fly hit for deg. De vil stille spørsmålet vi stiller.
Som The Sheet sier: "Hvem er Mrs. Douglas Dellacorte?"
Alle vil vite det.
Vil dere ha noe gjennomsiktig,
vil buksen være synlig i denne praktfulle, gule ermeløse kjolen.
Maxine, dette er en mulighet for alle oss damene
til å bli kjent med den du virkelig er.
Jeg vil gjerne være vert, damer,
for en liten cocktailgreie. I kveld på klubben.
Cocktailtimen passer nok perfekt for oss alle, eller hva?
Så synd at du ikke kan gjøre det på Palm Royale, kjære.
I kveld har Sør-Floridas kavaleri fra første verdenskrig sin årlige middag.
I morgen kveld, da?
Vi er bare ledige i kveld, eller hva, damer?
Jeg er sikker på at alle gjerne vil se hvor du bor, Maxine.
En siste titt.
Hvis du inviterte oss alle hjem til deg, så hadde det nok vært svært underholdende.
Vidunderlig.
Da ses vi alle til cocktailtimen.
Strålende. Hvor skal vi møtes?
I familien Dellacortes herskapshus.
Selvfølgelig.
Idiot! Fillern, fillern!
Ta deg sammen, Maxine. Ta deg sammen.
Bare lag noen cocktailer og få noen damer på besøk. Faen!
Ta deg sammen.
Hva driver du med?
Jeg flytter inn. Du flytter ut. Vennligst legg på plass sakene mine. Takk.
Du skal ikke det, jeg skal ikke det, jeg gjør ikke det. Det er ikke ditt hus.
Er det ditt? Kan du fortelle meg nøyaktig hva du gjør her?
Jeg er Normas pleier.
Godt jobbet, soldat. Hun er en grønnsak i et hjem for de som er satt ut av spill.
Og jeg vedder på at du besøkte henne for første gang i går.
Du kan dra nå. Er baren denne veien?
Jeg ringer politiet og sier at jeg så at du tok Stein-Mabel.
Politiet? Sett i gang. Men ikke glem å fortelle at jeg leverte henne tilbake.
- Ødelagt. - Den kan repareres med litt vippelim.
Når de kommer, skal jeg vise dem
det nye skrivepapiret mitt hvor det utvetydig står Maxine Dellacorte.
Si meg, har du engang skrivepapir, Robert?
- Nei. - Og hvis du hadde det,
ville det stått "Dellacorte" på det noe sted?
Nei. Så da bønnfaller jeg deg...
...bare ring dem.
Dette er hvordan det blir.
Jeg skal finne det fineste rommet i huset og legge mine unevnelige der,
og så skal jeg holde cocktailselskap for damene.
Og innen de kommer, skal du være borte.
- Nei. - Hva var det du sa?
- Jeg sa nei. - Ta på deg skjorta og dra.
Føler ikke for det. Jeg trives slik.
- Du må dra. - Tving meg.
Du er tvunget. Og slutt å følge etter meg! Du burde pakke sakene i stedet.
- Ikke gå opp hit. Dette er ikke ditt hus. - Mer mitt hus enn ditt hus.
Hva i... Dette stedet ser ut som et åsted.
- Hva mener du? - Du sier du tar deg av Norma,
- men har ikke ryddet rommet hennes? - Det var her det skjedde.
- Blodproppen. - Hva så?
Du stopper ikke opp under en blodpropp for å re opp senga.
- En husgutt gjør det etterpå. - Jeg er ikke husgutt.
Bassenggutt, bargutt, hva som helst-gutt. Du har ikke vært til hjelp.
Jeg henter tingene mine selv. Du burde pakke dongeribuksene.
Husokkupant.
Du sier det som en fornærmelse.
I dette flotte landet har vi en lang og stolt historie med husokkupasjon.
Hvordan fikk vi Texas? Ved å okkupere Mexico.
- Gjør du det, gjør jeg det. - Vi gjør alle det.
- Ut. - Jeg skal ingen steder. Ut selv.
Vi ses på klubben, ginblander.
- Han er husokkupanten, ikke vi. - Vi eier ikke huset ennå.
Vi trenger ikke det.
Noen må holde øye med det og beskytte familiens interesse.
Liker ikke tanken på at du er alene i huset med en fremmed mann.
- Er min Douglas sjalu? - Din Dougie er bekymret.
Jeg hører at du gnager på poten. Slutt. Du vil ikke ha noen fingre igjen.
Han er ikke så fremmed. Han er en veteran. Og det er så mye finere enn motellet.
Peg på rom 103 var en øksemorder. Hun var veldig åpen om det.
Han bare går rundt uten skjorte hele tiden. Det går bra.
Hvorfor uten skjorte?
- Så rart. Hvem kan det være? - Jeg foretrekker at du bor et annet sted.
Jeg må legge på. Damen har fått besøk.
- Du blir revet med. - Nei, stikk motsatt.
- Jeg har kommet til min rett. - Maxine.
Skynd deg hjem. Jeg har det så gøy.
Maxi...
Så du bor her! God morgen, Mrs. Dellacorte.
Ann Holiday fra The Shiny Sheet. Jeg kan knapt tro mine egne øyne.
Unnskyld, jeg ville bare følge opp litt.
Jøss.
Oss imellom leste jeg meg opp til din tante Normas nekrolog i går,
og det ga meg forresten ingen glede.
Så oppdaget jeg at det er en ny Dellacorte i Palm Beach.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Jeg vil gjerne ta noen bilder.
Jeg elsker det du har på deg nå. Det er så ekte.
Hva med ett nå, hvor du poserer i døråpningen?
- Ok. - Å ja.
Vidunderlig.
Ok.
For en fin bil. Vi kan ta noen bilder her borte.
- Ok. - Jaguar. Jøss.
Jøye meg. Som en kalenderpike.
Ok. Sånn.
Hva med ett hvor det ser ut som om jeg vinker til noen?
- Greit. - Ok.
Så hvem er Maxine Dellacorte, tidligere Simmons?
Bortsett fra Miss Junior Ocoee 1943,
Miss Chattanooga 1945 og Miss Mineral Bluff 1946?
Ja. Bortsett fra det.
Jeg er bare ei jente
som vokste opp med aspirasjoner om glamour.
Jeg slapp alt, noe som var svært ubeleilig,
for å skynde meg til min manns tante mens han fortsetter sin plikt til passasjerene
og transportbehovet til dette flotte landet.
Så vidunderlig ordrikt, og likevel så få detaljer.
- Det er en ferdighet. - Takk, Ann.
Du er fra Tennessee. Jeg hører det. Nashville?
- Chattanooga. - Chattanooga.
- Bor familien din der fortsatt? - Nei.
Nei, vi har alle gått videre fra lille Chattanooga.
Og det store spørsmålet:
I 49 år har de rikeste og mest berømte menneskene
fra rundt om i verden kommet til Palm Beach
for å delta i sesongens mest omtalte fest.
Den blir skrevet om med ærefrykt i alle sladrespalter fra kyst til kyst.
Får Beach-ballet et 50-årsjubileum denne sesongen?
Det får det. Og jeg skal være vert for det akkurat her, hvor det alltid har vært.
Til ære for Norma, selvfølgelig.
Hvis vi er heldige, vil hun ta på seg kronen sin for 50. gang.
Ett bilde til.
Klar?
Jeg fikk det.
Jeg mener det.
- Tusen takk. Jeg rekker tidsfristen. - Når kommer den ut?
Innen klokka åtte i morgen tidlig vil hele byen vite om Beach-ballets nye vertinne.
I morgen?
Jepp.
Jeg hadde kommet til min rett.
Om 14 korte timer ville hele Palm Beach vite at den vordende dronningen var her.
Kongelige inntrykk må bli gjort, umiddelbart.
Jeg hadde fire timer på meg til å ordne en borddekking og finne på en cocktail.
Verden var min østers.
Men i det øyeblikket gravde jeg bare opp... muslinger.
Hvor er all maten?
Er du sulten? Jeg kan lage noe med det jeg har på tekjøkkenet.
Nei, du skal ikke lage noe til meg! Hvor er maten her?
- Vet du noe som helst om rike personer? - Jeg er en rik person.
Da vet du at man ikke har noe i huset. Dagene er fulle av lunsjer og brunsjer,
og kveldene er fulle av gallaer, og du må passe vekten.
Vel, jeg... Klart jeg visste det. Alle vet det.
Skal du arrangere et cocktailselskap, bestiller du catering.
Lykke til med å finne noen i siste liten. Du må kjenne en du kan be om en tjeneste.
Men du kjenner ingen, gjør du vel?
Jeg kjenner faktisk en. Og jeg trenger ikke full catering.
Jeg trenger bare en vakker borddekking.
Borddekking!
Hallo.
Jeg har fått en åpenbaring, men nå vil jeg bare at dere skal kjenne energien min.
Håper ikke dere har tatt masse cyanid. Bra. Dere er i live.
- Vennen din er her. - Sa hun ville komme tilbake.
- Hei, kompis. Var det en dårlig spøk? - Maxine, hvorfor er du her?
Linda, se på den borddekkingen! Ingen kan anrette spekekjøtt som deg.
Takk, Maxine,
- men vi mediterer, så kanskje... - La oss sette i gang. Du kan jo være med.
Jeg må bare be om noe.
- Ja, vi bare... - Etter møtet.
- Ok, ja. Vi... - Sitt.
Ok.
- Har ikke sittet på gulvet på lenge. - I dag snakker vi om partnerskap.
I likhet med mange av dere gjør det meg desillusjonert.
Jeg stiller meg selv spørsmålet:
"Er ekteskapet, slik det eksisterer i dag, det verden trenger?"
Ja.
I USA forventes kvinnene å innordne seg etter en forutbestemt identitet.
Kommer vi ikke dermed som en nasjon til å eksportere
den forventningen utenfor våre landegrenser med makt?
Jeg snakker om én ting.
- Vietnam! - Vietnam, for faen.
Unnskyld, jeg er forvirret.
Skjønner du ikke at USAs herredømme over sørvietnamesiske landsbyer
er en støtteerklæring til statsstøttet mannssjåvinisme?
Og vi har alle opplevd det.
Min største? Å bli forlatt på bryllupsdagen.
Et helt system må til for at det skal skje.
For at en mann skal føle seg berettiget til å gjøre det mot en kvinne.
- Du skjønner vel hva jeg sier, Maxine? - Ikke egentlig.
Vi snakker om Sør-Vietnam.
Sørvietnameserne er bruden. USA er brudgommen. Ikke sant?
De fridde og kom med mange løfter,
og så forlot brudgommen bruden på bryllupsdagen foran alle gjestene,
hele verdenssamfunnet.
Det er det amerikanske mannlige tankemønsteret,
- som må undersøkes... - Ja.
- ...i alle land hvor USA har satt sin fot. - Nettopp.
- Takk. - Der har vi det.
- Det var åpenbart en dårlig forlovelse. - Hva?
USA skulle ha forlatt Sør-Vietnam ved alteret,
men i 1963, foran alle gjestene.
Linda, hemmeligheten bak et flott ekteskap er ikke å motstå mannen,
men å leve for ham.
- Å nei, Maxine. Du er ikke så fortapt. - Hva faen?
Jeg er ikke fortapt, Linda. Jeg er derimot funnet.
Han valgte meg!
Mannen min. Jeg er stolt hans kone, og jeg vil stolt bære navnet hans.
Jeg vil rope det fra taket! Jeg vil rope det i dusjen!
Dellacorte!
Jeg vil gjøre alt jeg kan for å løfte ham opp og virkeliggjøre drømmene hans.
Har jeg rett, damer?
Er dere ikke enige?
Nei?
Apropos å løfte opp, jeg kom hit for å be deg om en tjeneste.
Ok. Vi får deg ut herfra.
- Gjennom her. - Flott.
- Bak baren blir bra. - Ok.
Flott. Bare gå rett gjennom der
- og til høyre ved søylene. - Ok.
Takk.
Hvordan vet du hvor han skal...
- Alle kjenner hjemmet til Beach-ballet. - Selvfølgelig.
Men dette strekker definisjonen av å hjelpe en søster i nød.
Takk igjen for at du hjalp meg med den enorme sjømatbestillingen.
Dette er et presist luftangrep. Ingen dekker et bord som deg.
Jeg er på forsiden av The Shiny Sheet. Inntrykk må gjøres og opprettholdes.
Dermed blir mannen din opphøyet, og dermed også du,
til en høyere status blant sosieteten i Palm Beach.
Du skjønner meg fullstendig.
Ok. Så hvor er mannen din? Du gjør alt dette for ham.
Han er 30 000 fot over bakken. Lever for meg.
Fører en 737 fra hav til skinnende hav.
- Flott. - Ok. Fem kilo hummer, fem kilo krabbeben,
to og en halv kilo store reker, 500 gram røkt hyse, 250 gram kaviar,
hundre østers og 70 kilo knust is. Det blir 400 dollar. Kontant eller sjekk?
Sjekk er nok enklere.
Ok. Hvordan ser jeg ut? Er det riktig stil?
Jøss, du er råfin i rosa.
Den er ikke for uformell? Det er en jumpsuit.
- Nei, du kommer til å imponere. - Takk.
Linda! Tårnene er vidunderlige.
Jeg må innrømme at jeg savner å gjøre ting i så stor skala.
- Hvem er det som prøver å imponere nå? - Vil du legge siste hånd på verket?
- Du kan ta orkideene, og jeg druene. - Gjerne det.
Bare... Ok.
Maxine, du skylder deg selv å finne ut hvorfor damene kommer hit i dag.
Ikke vondt ment, men kanskje det ikke er fordi de liker deg.
Jeg vet det. Jeg var på forsiden av The Shiny Sheet.
De vil undersøke konkurransen.
Nei, Maxine. Det er fordi de vil ha noe av deg.
Hva har jeg som de kvinnene vil ha?
Beach-ballet.
Beach-ballet?
Ja, Beach-ballet og gallaene er alle like. De er store gullgruver.
Unnskyld, jeg er forvirret.
La meg gi deg et eksempel. En klåfingra, ung optometrist
arrangerte en stor galla for "familiestiftelsen" sin.
Så beholdt han pengene og brukte dem på oljemalerier av seg selv.
Hva skjedde med ham?
Det samme som skjer med dem alle. Ingenting.
Beach-ballet er ganske enkelt.
Det handler om bevaring, holde søppel unna stranda. Dellacorte-stranda.
Nettopp, Maxine. Det gagner Dellacorte-stranda.
Samme hvem som er arrangøren, vil det alltid gagne...
Hallo?
Det er bassenggutten. Han er sliten fordi han bærer nag.
Bassenggutten?
Ikke tenk koffert.
Du har lys.
Snakker du til plantene?
- Ja, dette er Patsy. - Hallo, Patsy. Semper fi, marinesoldat.
Vinn eller forsvinn.
- Tjenestegjorde du? - Korea.
- Jeg er glad du er trygg. - Er jeg det?
Jeg er ikke så sikker på det. Vi ses.
- Jeg liker ham. - Han er hysterisk morsom.
Vel, ok.
Takk.
Bare hyggelig.
Du sender meg vekk.
Nei! Linda, jeg sender deg ikke vekk. Jeg forteller deg at du må dra.
- Ok, Maxine. Jeg skjønner. - Nei, Linda. Hør her. Evelyn kommer snart.
Du hater henne, hun hater deg.
Du hadde vært en festbrems.
Vi hadde vår vennetid. Nå skal jeg ha den med henne.
Jeg skjønner.
- Det er dem. Du må dra. Du må vekk. - Ok. Greit. Jeg sier ha det.
Nei, nei. Ikke den veien. Ut bakveien.
Herregud.
De skal ikke vite at du er her. Ikke vondt ment. Gå.
- Dette er latterlig. - Nei. Vi går på kino til uka.
Det er så mange filmer jeg vil se.
Mary.
Jeg parkerte på plenen.
- Velkommen til herskapshuset. - Jeg burde si det til deg.
Hvor lenge har du bodd her? Tre timer?
Hjertet mitt har dvelt her i evig tid.
Mai tai.
Ekstra peppermynte, appelsinskive i stedet for ananas, lite is.
Og ikke glem paraplyen.
Bare blåbær. Finn deg selv til rette.
Hei. Fin musikk.
Takk. Jeg snakker ikke til planter denne gangen.
- Er damene her? - De kom akkurat.
- Vet du hva? - Hva?
Jeg ble sparket ut.
- Det kan hende selv den beste. Slapp av. - Takk.
Skal jeg lage en drink til deg? Gin Rickey.
Gimlet? Gjøre det enkelt?
- Hei, kompis. - Vel, vel. Når katten er borte.
Vet Norma at du har funnet deg til rette her?
Nei, selvfølgelig ikke. Hun ligger i koma.
Jeg tar en Mississippi punch med rugwhisky, ikke bourbon, ekstra kald.
Så forklarer du nok hvorfor du er her.
Ok.
- Robert? - Skål.
- Linda? - Gin Rickey?
Robert, jeg gir deg en sjekk på 30 dollar hvis du tar på deg forkle og er bartender.
- Jeg pakker dongeribuksene mine. - Du bare sitter der.
Linda, hva med deg? Borddekkingen din var så flott.
- Du kan nok bruke is og en paraply. - Jeg er på vannvogna.
Du drikker nå.
Jeg mener etter denne og et par til. Og jeg vil ikke være en festbrems.
Jøss. Takk, venner.
Hei, bartenderens håndbok ligger på benken inne.
Mississippi punch. Ok, Mississippi punch.
Mississippi punch. Konjakk.
Konjakk. Hvor er konjakken? Konjakken.
- Velkommen til hjemmet vårt. - Ikke riktig ennå, kjære.
- Denne veien. - Jeg er den av oss som har vært her før.
Jeg tar en General Harrison eggetoddi, fast skum, men ikke for mye.
Og litt ekstra muskat og ikke for mye is. Så snilt av deg.
Egg.
General Harrison... Egg. Ok.
Raquel. Hva skal det være? Medford Rum Sour?
Brandy Shamperelle? Arf and Arf? Port Wine Sangaree?
- Bare et glass hvitvin. - Takk og pris.
Og en sjekk på 10 000 dollar hvis du skal på min Havana Nights-galla neste uke.
Pengene går til Floridas dårlig stilte Batista-lojalister.
Norma gikk aldri glipp av en fest.
Det vil nok ikke hennes rettmessige arving heller gjøre.
Hva?
- Så du opplevde all den dritten? - La oss bare si at jeg var heldig.
- Skål. - Skål.
- Heldig er sitt eget slags traume. - Hvem sa at jeg er traumatisert?
Hvis man har brukt hele livet på å grave frem sine egne generasjonstraumer...
...lærer man å merke dem hos andre.
- Selv hvis de ikke merker dem selv ennå. - Du vokste opp rik.
Min families formue, som jeg ikke selv innehar, forresten,
ble bygget på andres smerte.
Spesielt bestefaren min, som tjente en formue på jernbanen
ved å fordrive urbefolkningen i sju delstater.
- Overraskelse. Jeg er revolusjonær. - Akkurat.
Kult.
- Hvor lenge har du bodd her med Norma? - Det nærmer seg tre år nå.
- Så dere har et nært forhold. - Veldig.
- Men ikke på den måten. - Jeg dømmer ikke.
Har hun snakket om meg?
Du har hatet Evelyn siden hun giftet seg med faren din.
Du tror hun er en gullgraver.
Det er alt. Med mindre det er noe mer du vil dele.
Nei, ingenting. Hva med deg?
Nei. Ingenting.
Du er en god bartender.
Søren. Jeg er tom for de røde.
- Jeg har en rød, men trenger to grønne. - Greit.
Evelyn, jeg bytter en blå en mot en av Dinahs grønne.
Hva er de runde hvite?
Mary, det er aspirin.
Vent, hvem har en drink?
Cocktailer. Mine damer...
Mai tai, ekstra peppermynte. General Harrison eggetoddi.
Mississippi punch med rugwhisky. Vin.
Maxine, du må ha blitt helt svett i ørene. Hele byen snakker om deg.
"Hvem er hun? Hvor er hun fra? Hvordan holder hun figuren?"
Og det største: "Hvordan i helvete bor hun i Dellacortes herskapshus?"
I missekonkurranser gjemmer hvert spørsmål et andre, viktigere spørsmål.
Vel, noen må la lysene stå på for stakkars, kjære Norma.
I går sa legen hennes at hun ville bli raskere frisk
hvis hun kunne gå rett tilbake til sitt vanlige liv.
Men hvis Norma, Gud hjelpe oss, ikke blir frisk,
får kjære Douglas en enklere start med å ta opp arven.
Den sosiale orden etter et så langt avbrekk fra Palm Beach.
Hvis du vil holde Normas plass varm til hun kommer tilbake, skal du få et tips.
Norma ville aldri løpt inn og brølt at hun skulle ha cocktailselskap
i det stille fristedet som er Graymans salong.
Norma ville hatt håndskrevne invitasjoner
og ville levert dem for hånd flere uker på forskudd.
Det er et mirakel at vi alle var ledige i dette øyeblikket i høysesongen.
Godt sagt, Mary.
Vel, noen ville sagt at jeg kanskje har en ungdommelig,
og jeg tror jeg kan si det, ny spontanitet
til de støvete tradisjonene her som, Mary, ærlig talt føles...
...aldrende.
Mary, Maxine er ny her, så la oss ikke være kritiske.
Og Maxine, jeg mente det da jeg sa at jeg gjerne kan være medvertinne,
så lenge vi har kartoteket til Norma.
Tror du hun blir slukt levende der inne?
I så fall får hun dem til å sette knoklene i halsen.
- En tjall? - Kroppen min er et tempel.
Selv den største helligdom trenger røkelse.
Hva fa...
Herregud. Så teit.
Apropos, vet du om Norma hadde leid inn hjelp før den tragiske hendelsen?
En dame blar ikke gjennom en annen dames dokumenter.
Men du kan sitte på hennes møbler og bruke hennes porselen?
Raquel. Taktløst. Hvilket cateringselskap skal du benytte til Beach-ballet?
Og det var da Evelyn på dyktig vis fikk det til å snu.
Ikke rart hun med rette ble ansett som den virkelige hoffdamen.
- Jeg skal benytte Normas favoritt. - Og hvem er det?
- Du kan alltids spørre Norma. - Mary. For tidlig.
Alt blir tenkt på.
Det er tross alt ikke bare en fest. Det er som en begivenhet.
Kjære, det er ikke "som" en begivenhet.
Og det er ikke en bursdagsfest i hagen for usiviliserte jenter fra Tennessee.
Det er sesongens største begivenhet.
- Har du begynt å planlegge entreen din? - Entreen min?
Jeg husker det året Norma gjorde sin entré
kledd som Botticellis Venus i et muslingskall med ekte perler.
Og da hun var dronning Kleopatra
på en vogn trukket av australske kroppsbyggere.
Hvem kan glemme i fjor, da hun ankom som Marie Antoinette med pudderparykk
og bakverk fra sorgløse Paris?
Og alltid med kronen.
Maxine, Beach-ballet er en oppsetning.
Det høres sånn ut.
Maxine, det minner meg på noe.
Siden vi snakker om penger, fib-ene har ikke mottatt sjekken på 75 000 dollar
for det utrolige budet ditt som vant budrunden.
Det er tross alt derfor du endte opp i The Shiny Sheet.
Vil noen ha noen ferske krabbeben?
Rå østers? Musling? Kaviar? Hummer?
Bare sjekken.
- For fib-ene! - For fib-ene!
Palm Beach er en liten by.
Bor du her lenge nok, har du minner i alle herskapshusene.
Ikke alle er gode, ikke sant?
Kan tenke meg det.
Du vet, jeg...
Jeg hadde et ganske nært forhold til Norma før.
Hun er på samme omsorgssenter som faren min.
Hva er galt med ham?
Det har bare gått nedover med ham i lang tid.
Han er i mye smerte.
Det er vi alle.
Ja.
Jeg kunne trengt en klem.
Det går bra.
- Jeg er så lei for det. - Herregud, ikke vær lei for det.
Hva enn du er lei deg for, er det ikke din skyld.
Sikker på at dere ikke vil ta med dere hummer,
eller legge noen reker i en serviett og ha dem til senere i veska?
Evelyn, la meg fylle en serviett med noen kjeks og ost og reker.
Maxine, la meg stille deg et ganske ærlig spørsmål.
Vær så snill.
Har du penger i det hele tatt?
Klart det. Massevis.
Dessuten, når Norma tragisk nok går bort,
vil Douglas få arven sin, og da kan vi holde ballet på slutten av sesongen.
Stakkars deg.
Det er noe jeg skulle ha fortalt deg tidligere.
Det er ingen arv for Douglas.
Hva?
Når Norma går bort, går alle pengene til de store kattene.
Jeg skjønner ikke, Evelyn. Hvem?
Når hun endelig svinner hen, og det blir en trist dag for oss alle,
vil hele formuen hennes bli flyttet til en stiftelse
som skal støtte Rasekatt-foreningen i Palm Beach.
- Hvordan vet du det? - Norma og jeg visste alt om hverandre.
Og, overraskelse, jeg vet ganske mye om deg.
Faktisk pleide Norma og jeg å drikke cocktail og le
av de muntre julebrevene du sendte hvert år.
Du prøvde åpenbart å få Dougie til å arve pengene.
Hun fortalte meg alltid at hun ikke ville gitt Dougie pengene
om han så var den siste Dellacorte-en på jorden, og det er han.
Med mindre du er gravid,
men det er jeg ganske sikker på at du ikke er.
Så jeg skal være vert for gallaen i år, til ære for Norma, selvfølgelig.
Og jeg skal holde den her, så tradisjonen ikke blir brutt.
Jeg vil tro at eieren, hvem enn det blir, vil kreve en stor sum, som er forventet.
Så sjenerøst.
Til gjengjeld får du redde det som er igjen av det ungdommelige ansiktet ditt.
Du sa jo at det blir kunngjort i The Shiny Sheet i morgen.
Evelyn.
Hele livet mitt har jeg ventet på å ankomme,
som om å ankomme ville bety at jeg kom til å ha alt.
Ingen bekymringer, bevege meg som av magi,
uten engang å være nær bakken.
Men i dag innså jeg, takket være deg,
at å ankomme ikke er slutten på reisen. Det er bare begynnelsen.
Jeg trodde ikke du var dikterinne. Bare en alminnelig inntrenger.
Du tok meg på fersken, Evelyn.
Jeg har ikke penger. Og ja, det vil nok stå i The Shiny Sheet i morgen.
Men, du skjønner, familien Dellacortes herskapshus er det eneste stedet
Beach-ballet på slutten av sesongen kan holdes.
Så hvis du vil holde festen, tror jeg du må samarbeide med meg.
Aldri.
Jeg vet du mister taket.
Og jeg holder meg så vidt fast.
Hvis du faller, skal jeg ta deg imot.
Og når jeg gjør det, skal jeg holde innmari hardt fast.
Finn nøkkelen til Normas bankboks,
skaff kartoteket, så skal vi to sette i gang.
Jævla Norma.
Hvis jeg var en nøkkel.
Nøkkel.
Nøkkel!
- Maxine? - Jeg er her inne.
Jeg har ikke vært her inne siden... Vel, på flere tiår.
Hva har du gjort?
Jeg har rotet skikkelig i familiens herskapshus.
Er du full?
- Jeg vil at du skal gjøre noe. - Greit, skatt. Hva som helst.
Jeg vil at du skal ta meg med opp og knulle meg som en Dellacorte.
- Opp. - Greit.
Å, Douglas, si det igjen! Si det igjen!
Maxine Dellacorte!
- Si det igjen! - Herregud.
Maxine Dellacorte!
Å nei.
Mrs. Douglas Dellacorte!
Å ja! Å gud.
- Pokker. - Douglas!
- Å gud! - Ekkelt. Jeg må komme meg vekk.
- Jeg elsker deg. - Jeg er Mrs. Douglas Dellacorte!
Tekst: Espen Stokka