Hvor er jeg spændt! Jeg har aldrig været i et rigtigt fly før.
Du er en tapper tøs. Jeg har aldrig mødt andre damer, der turde.
Jeg elsker rutsjebaner.
Og jeg har den kønneste andenpilot i hele Tennessee.
Okay, hold godt fast!
Op med os!
- Verden ser så lille ud heroppefra. - Er du bange?
- Jeg er aldrig bange sammen med dig! - Så vender vi!
Ved du hvad? Jeg siger op hos Pan Am, og så bliver jeg røgskriver!
Så skriver jeg med ti meter høje bogstaver:
"Jeg elsker Maxine Horton", så hele Chattanooga kan se det!
- Elsker du mig virkelig? - Du tror på mig som ingen anden, Max!
Jeg kan alt, når jeg er sammen med dig.
Nu begynder jeg at græde.
- Det er bare vinden. - Nej, det er dig, Douglas. Dig!
Okay, min skat, nu laver jeg en fuld Rød Baron, okay?
- Ja. - Nu!
- Er du okay deromme? - Ja... jeg har det fint!
- Jeg ved ikke, om jeg bør vende sådan. - Er du bange?
Nej, det er... fordi jeg er gravid.
Det er nok det bedste, jeg nogensinde har hørt.
Hallo, Chattanooga! Douglas Simmons skal have et barn!
Perry siger, at hvis man fokuserer på horisonten,
ender man i sandgraven hver gang.
Så jeg sagde: "Hør her, Perry. Hvis jeg kigger ned,
skyder jeg jo i blinde. Jeg kunne lige så godt være Helen Keller."
Jeg har læst indbydelsen tusind gange
i håb om, at der står noget andet. Det gør der ikke.
Bryllup. Penelope Rollins og Douglas Dellacorte Simmons.
Er livet ikke pudsigt?
Hvordan? I hvilken verden er det muligt?
Min nye veninde Linda og min Douglas?
Så jeg fokuserer hverken på horisonten eller jorden.
Jeg trykker hagen ind og holder blikket lige over navlen...
Bang!
Over sandgraven. Hole in one!
Hvad mere ved jeg ikke? Og hvem ellers ved, hvad jeg ikke ved?
Det er et spil for hjernen.
Nå, jeg vil tage en lille snak med Perry.
Vi ses til aftensmaden.
Et spil for hjernen.
Jeg troede, hemmeligheden bag et godt ægteskab var...
...at tie stille og smile gennem modgang, til modgangen smilede tilbage.
Men det her er ikke noget fald ned ad trappen i fuldskab efter et skænderi.
Det her er slemt, Norma.
Men hvis jeg siger, at jeg ved det, mister jeg ham måske. Tror du ikke?
Hvad ville du gøre?
Du har helt ret. Jeg går op og siger det til ham.
Ja, kom. Er du sulten?
- Ja. - Nej? Så venter vi.
Kom så, Norma!
Hej, skat. Nå, du har Norma med?
Skat, jeg vidste ikke, du kom. Perry kommer om et øjeblik.
Har du været gift?
- Hvad? - Du har været gift med Linda.
- Hvem er Linda? Jeg kender ingen Linda. - Min ven Linda! Penelope hed hun før.
Douglas!
Altså...
Er det hende, du er veninde med? Penelope Rollins? Jøsses!
Er I stadig gift?
- Nej! Maxine. - Er du polygamist? Er jeg en søsterkone?
Hvad ved jeg? Er du overhovedet pilot? Eller børstesælger med familie syv steder?
Giv mig nu lige et øjeblik. Det er første gang, jeg hører om det her.
Sådan fungerer en samtale!
Det er ikke, fordi jeg løj om Penelope. Jeg har bare ikke...
- ...nævnt hende. - Helt ærligt!
Jeg ville gerne glemme det.
Ja, vi var forlovet for mange år siden.
Den dag, vi skulle have været gift, var mit livs værste dag.
Max, hør her...
- Jeg må fortælle dig noget. - Er der andet?
På vores bryllupsdag skød Penelope sin far.
Hvad?
Det var frygteligt. Helt uventet. Folk løb rundt. Der var blod overalt.
- Personligt hadede jeg det. - Hvad?
Jeg ville leve videre uden at se mig tilbage,
og så mødte jeg dig, min sexede, lille rose.
Min smukke støvbold. Vi var lykkelige.
- Hvorfor gjorde Linda dog det? - Fordi hun er sindssyg!
Hun er vel ikke sindssyg.
Tænk over det. Hun opsøgte dig og blev din ven.
Hun fortalte dig det ikke. Det er sindssygt. S-I-N-S-Y-G-T.
- Stavede du "sindssyg"... - Mrs. Douglidy-doo!
Alt vel, frue?
Jeg skulle vist have haft tre med.
Nej tak, Perry. Jeg er på vej.
Vi taler om det her senere.
Hej, Norma. Godt at se, du er ude at rulle en tur.
Der er fut i hende.
Jeg kan ikke finde hoved eller hale i det.
Vi må gå direkte til kilden.
Hold på alle knogler!
Det er bare en lille... udrensning.
Er det kartoteket?
- Det gør du vel ikke? - Det bør ikke eksistere.
Nu kan vi endelig gøre noget. Gøre en forskel.
Endelig har vi magt, og så er du i tvivl?
Linda!
Sæt dig og bliv her.
Har du set Linda? Er hun her? Linda!
Vent her.
Goddag. Jeg vil gerne tale med Linda.
Eller burde jeg sige Penelope? Nu!
Det går fint, tak. Hun er her ikke.
Du kan sige til hende, at jeg ved alt om hende og min mand.
Det er jeg ked, Maxine. Den er svær.
Vidste du det? Det om Linda og min Douglas?
- Jeg vil ikke blandes ind i det. - Har du det fra en bog eller hvad?
Nej, det er en almindelig ting at sige. Du er nødt til at gå.
Ved du, hvem du forsvarer?
Hvad er hun for en ven,
- der lyver og fører mig bag lyset? - Pis.
Jeg åbner mig normalt ikke for folk.
Da hun kom hen til mig, var det vel slet ikke spor spontant.
Hun havde en plan fra starten. En ondsindet plan.
Og jeg faldt for den som en ynkelig grønskolling.
Jeg er ikke Linda.
Men mange ting kan være sande på samme tid.
Måske ville hun se dig an først. Se, hvordan du var.
Måske kunne hun godt lide dig.
Alle kan lide mig.
Jeg ved også det andet.
Hemmeligheden om, at hun... skød sin egen far!
Det taler vi ikke om.
Det er fortid. Det rører jeg ikke ved.
Vil du give hende en besked?
Sig, at jeg er vred. Og såret. Men læg mest vægt på vreden.
Hvordan kunne hun gøre det? Jeg troede, vi var venner.
Og sig, at Maxine Dellacorte er tæt på at synes mindre godt om hende.
Fik du det?
Ja, Maxine.
Tak.
Møg!
Lad os komme ud af den ildelugtende boghandel, Norma.
- Hvordan har hun det? - Som du kan se, har hun det fint.
- Hun forsøger at sige noget. - Hun stønner og jodler hele tiden.
Er du okay?
- Hun har meget at sige om dig. - Hvordan ved du, det er om mig?
Det skal nok gå alt sammen. Jeg er her.
- Jeg har savnet dig. - I lige måde.
Se, hvor I kigger på hinanden som to turtelduer.
Hvad foregår der egentlig mellem jer to?
Og sig mig, tog du dig ikke af hende, da hun fik sin blodprop?
Lægen sagde vist, at blodproppen begyndte forneden.
- Og hvad så? - Det ved du vel bedst selv.
Hvad prøver du at sige?
Jeg ved, at du spiller trompet for hende.
Jeg spekulerer bare på, hvor du pegede den hen,
da du ramte de høje toner.
- Åh gud. - Åh gud.
Prøver du at sige, at jeg var lun på hende?
- Kom Norma! Farvel med dig. - Nej!
Du har en livlig fantasi.
Hun vil gerne hjem.
Nå, hvad synes du?
Det er en pølse.
Du elsker jo, når jeg laver din livret.
Og i lyset af vores... samtale tidligere,
ville jeg forkæle min skat.
- Lidt sovs? - Tak.
Jeg føler mig som en prinsesse.
Nå, men som jeg sagde om Perry... Den mand altså.
Han har virkelig sans for forretninger.
Hvad var det, de sagde om ham i skolen?
Nå ja. "Perry er en idiot. Dum som en dør. Og led."
Hvis de kunne høre ham tale forretning. Måden, han styrer det på.
Jeg er bare tilskuer.
Jeg er vildt imponeret. Det minder mig om, at han har en pointe.
Vi skal have mest muligt ud af det formynderskab. For Normas skyld.
Vi må investere formuen.
Perrys idé med ejendomme er ikke helt dum.
Nordkysten, Ridge Crest, Crest Estates, ejendommene på Corsica Ridge...
Elskede du hende?
Hvad?
Nej. Det er længe siden. Det kan jeg ikke huske.
Okay, der var måske noget...
...lyshåret, jeg godt kunne lide.
Elskede du hende? Eller kan du ikke huske det?
- Hvad? - Du sagde, du ikke kan huske det.
Det var mere et spørgsmål om at bringe familierne sammen.
Jeg kendte ikke mig selv dengang. Jeg fulgte bare med.
Hun kunne være meget overbevisende. Hun talte meget.
Men jeg elskede hende især ikke...
...fordi hun ikke var dig.
Men hvorfor ville hun skyde sin far?
Hold nu op, jeg burde slet ikke have sagt det.
Kan vi ikke bare lade, som om jeg ikke har fortalt det?
Jeg gider ikke lade som om!
- Det beder jeg dig om. - Du beder om meget.
Det er 20 år siden, hvilket er lang tid.
20 år plus vores kærlighed er lig med...
Min hjerne er på overarbejde, Maxine.
Du holdt det skjult.
Mit livs bedste valg var ikke at gifte mig ind i den familie.
Ved du hvorfor?
Fordi jeg fandt dig.
Så vil du ikke nok lade det ligge og glemme, at jeg sagde det?
Vil du ikke nok, skat?
Jeg tager telefonen.
Hos Dellacorte, det er Maxime Dellacorte.
- Det er Robert. - Jøsses.
Hvordan har Norma det?
Dig igen? Jeg troede, tiøren var faldet.
- Så er du vel glad. Du elsker jo penge. - Dem lidt større end tiører.
Har Norma fået sin insulin?
Hvorfor plager du mig altid om Norma?
- Måske er det mig, du er besat af. - Du er kun grov over for mig. Hvorfor?
- Mig? Grov? - Ja.
Rend mig.
Alle Shiny Sheet fra 1949.
- Tak, Ann. - Sjovt, du spurgte.
Jeg kiggede lige på... Hov, forsigtig.
- Undskyld. - Jeg kiggede lige på det.
Som research til Normas nekrolog.
Hvad leder du efter?
Jeg er bare i gang med en slags familiehistorisk projekt.
Jeg søger billeder af slægtninge. Jeg laver et stamtræ.
Jeg vil gerne følge op på noget.
Du sagde, du var Miss Junior Ocoee i '43 og Miss Chattanooga i '49.
Og glem ikke Miss Mineral Bluffs i '46.
Okay. Sig til, hvis du finder noget interessant.
Ja. Tak.
"Sommerens store bryllup ender med et... brag."
"Dellacorte-villaen var pyntet flot op."
"Fletcher Quartet spillede en elendig udgave af 'My Donkey Got Out'."
Jøsses, så kom dog til sagen.
"Der lød et pistolskud."
"Og ingen vidste med sikkerhed, hvor det kom fra."
"Især ikke Douglas Dellacorte, som flygtede fra stedet
og efterlod sin forlover, Perry Donahue.
Eugene "Skeet" Rollins blev alvorligt såret, muligvis lammet.
Ingen blev sigtet, og våbnet,
eftersøgt af Palm Beach politi, blev aldrig fundet.
Hvad, der hændte den dag til det store bryllup,
er sommerens mysterium.
Skønt teorier og formodninger fløj omkring så vulgært som i en madkamp,
er de eneste, som ved, hvad der virkelig skete,
dem, som var til stede i værelset."
Jeg måtte tale med Skeet, offeret.
Maxine, hvad i alverden laver du her? Norma bor jo hos jer nu.
Evelyn.
- Du var der også. - Var hvor, min ven? Forklar endelig.
Du vidste det godt, men sagde ingenting. Ligesom alle andre.
Brylluppet.
Det forstår jeg ikke. Ville Linda skyde dig?
Ja, søde ven! Det er svært at begribe. En med min generøse natur.
Hvorfor?
Alle ved, at Linda og jeg ikke kan enes. Og det er næsten udelukkende hendes skyld.
Hendes mor døde, da hun var lille, og hun fik et utrolig tæt forhold til Skeet.
Så tæt, at hun selv som barn terroriserede enhver kvinde, Skeet mødte.
- Terroriserede? - Ja! Slanger i skabet.
Tegnestifter på stolen. Brækmiddel i salatdressingen.
Det forestående ægteskab med Dougie gjorde åbenlyst noget ved hende.
Hun kunne nok ikke bære at forlade sin far.
Tanken om, at jeg fik ham for mig selv, gjorde hende gal.
Ja tak.
Stakkels Skeet var forfærdelig stresset.
Den dag var værre end nogensinde.
Hans ryg var så spændt. Jeg pressede ham op mod døren
- og gav hans ryg en ordentlig tur. - Du rammer lige stedet.
Og så...
- Hvad skete der så? - Takket være Lindas dårlige sigte...
Nuvel, hun skød gennem en dør, så måske var det ikke så skidt...
Dougie slap ud af ægteskabet. Jeg blev omsider gift med Skeet.
Og Norma gør, som Norma gør.
Hvad gør Norma?
Norma var god til at holde på hemmeligheder.
Hun brugte alle de hemmeligheder til at opretholde en balance i Palm Beach.
Det siger du ikke.
Norma arkiverer vores små taktløsheder og fikser alting,
og til gengæld viser vi Norma vores...
...påskønnelse.
Påskønnelse?
Afpresning. Kære Norma indsamlede hemmeligheder fra alle dem,
som kom i hendes salon, og skrev dem i det her kartotek.
Hun brugte det til at skaffe donationer til Strandballet. Og nu har vi det.
Vi har snavs om alle de magtfulde og vigtige mennesker.
Spiro Agnew står sgu i det.
- Du er fuld af løgn. - Nej, hun er ej.
Værsgo. Tag et kort. Læs, hvad der står på det.
"Stephen Sebring. Gravid elskerinde."
-"Gary Picknell." - Var han ikke borgmester?
"Afhængig af kokain, sovepiller og marihuana."
Jøsses, træf et valg, mand.
Hvordan kan vi vide, at det passer?
- Det passer. Hvert et ord. - Hvordan ved du det?
Jeg har stået i det.
- Hvorfor ville Skeet ikke giftes? - Ja, fordi...
Skønt alt ved mig skriger anstand, herkomst og blid opvækst,
er jeg heller ikke født rig.
Jeg kunne straks se på dig, at vi har en hæslig fortid tilfælles.
Det er kun derfor, jeg hjælper dig.
Så det forklarer pistolen.
Har du fundet... en pistol?
Ja, i pengeskabet. Det må være den pistol!
Det var det, jeg mente med, at Norma holder balance i Palm Beach.
Hvis den pistol ligger i pengeskabet, skal den blive der.
Ja! Ingen er da så skør at gå rundt med en pistol i tasken.
Maxine, den pistol er en forsikring
mod en hel masse ting, som er kommet ud af balance. Er du med?
Ja, jeg er med. Jeg skal ud at spille golf nu.
Jeg er vist forsinket. Ups, ja, jeg er. Pokkers. Øv. Tak, Evelyn.
Spørgsmålet er, hvad vi skal gøre med det.
Har vi deres adresser? Vi sender miltbrand til dem.
- Ja. - Eller frø.
- Digte. - Okay, det er gode idéer.
Men vi må være strategiske.
Det må ikke være for stort. Hvis det mislykkes, rammer det os selv.
- Vi bør vælge en forsøgsperson. - Perry Donahue.
- Linda. - Perry Donahue.
Han er ambassadør. Han er ejendomsmagnat. Han bor her i Palm Beach.
Kan I huske Emerald Isle i Boca Raton?
Det her store, fine lejlighedskompleks, alle var så vilde med.
Og så styrtede det sammen.
Kom nu. Find hans kort.
-"Bestak inspektører." - Det fede røvhul!
Du er for tæt på.
Og hvad så? Han er min usle eksforlovedes usle forlover.
En klam, amatøragtig entreprenør,
som Nixon har udpeget til ambassadør i Luxembourg.
Han er en lokal semiberømthed med bånd til regeringen, det ved alle,
men han er ikke helt oppe i toppen. Han er den perfekte forsøgsperson.
Tja, min ven på Miami Herald vil nok gerne høre lidt
om de forretningsmetoder, Nixons nye ambassadør anvender.
- Hvad i alverden snakker du om? - Ja.
Har Douglas været forlovet med Evelyn steddatter?
- Linda, ja. - Hvornår?
For 20 år siden. Du vidste det ikke?
Jeg havde ingen anelse. Men helt ærligt, Maxine.
Skulle jeg gå op i noget, der skete for 20 år siden?
Jeg har kun været gift med Perry tre somre.
Jeg føler, at alle ved det og taler om det bag min ryg.
Jeg kan ikke stole på nogen. Jeg er til grin.
Se på mig. Jeg anede for eksempel intet.
Jeg havde aldrig hørt om det fra nogen.
- Okay. - Hvis det er nogen trøst,
ved du vist godt, hvem det er, du ikke kan stole på.
Hvem? Douglas?
- Mangler de damer noget? - Du skal ikke lytte!
Jeg lyttede da ikke. Gudfader, slap af.
Men hvis både du og mr. Dellacorte er her, hvem tager sig så af Norma?
Norma har det fint. Hun sover tungt i sit karbad ved siden af en hårtørrer.
Hun er derhjemme og bliver plejet af en dygtig manicurist.
Ikke at det rager dig. De ordner negle.
Hvad var det for et blik?
- Men sikke en røv. - Han er pæn herfra.
Han ser bedre ud bagfra!
Perry har aldrig nævnt noget om et bryllup.
Vi taler ikke om fortiden.
Jeg er ikke interesseret i noget som helst f.D.
- - Hvad er f. - D? - Før Dinah.
- Du bør tage ved lære af mig. - - Og ikke interessere mig for noget f. - M?
Lige præcis.
En årlig afkastprocent på 25. Tænk lige over det.
Det er nærmest gratis penge.
Nu hvor du råder over Normas formue,
vil det efter min mening være en forbrydelse ikke at udnytte det.
Nå? Hvad synes du?
Jeg må indrømme, at det lyder ret godt.
Det er ikke hver dag, man får chancen for at blive første investor.
Flot!
- Jeg kan lide idéen. Jeg er med. - Ja?
- Okay, det bliver sjovt. - Det kan du lige bande på.
Lige én ting.
Før jeg kan cementere aftalen, mangler jeg en enkelt ting.
Jeg skal bruge billigelse fra en, der er super stilfuld...
Stilfuld!
Byggeriet er i West Palm Beach.
Deraf behovet for en fin person.
Vi får ingen købere uden en fremtrædende lejer.
Så hvad siger du
til en lille tur til Washington?
- I den gamle privatjet? - Uh, det lyder godt.
- De damer, træner I jeres sving? - Hej, skat.
- Tak. - Nyd jeres drinks.
Tak.
Du skal ikke pille i følelsernes sår.
- Du har ret. Jeg piller. Jeg er en piller. - Du er en piller.
Pil, pil, pil. Og der er aldrig noget, så meget kan jeg sige dig.
Robert, kan du ikke lave en grasshopper til mig?
Fløden blev dårlig i solen.
Så noget frugtagtigt?
Robert, er du sød?
Jeg har købt et lille sted til Eddie.
- Har du det? - Ja. Og det er ren poesi.
Jeg elsker digte. Alle slags strofer.
Så foreslår jeg, at du gør det samme.
Alle fyrene, der arbejder her er ens. Lej og ej.
- Nej, nej. - Jo, jo.
Hver sin smag. Jeg mener, et forhold bør handle om kærlighed
og ikke være en handel.
Det handler om magt.
Du er nødt til at få dig en elsker, hvor du har overtaget,
og holde op med at drive dig selv til vanvid.
Ikke alle de tanker om hvis nu og hvem, der gjorde det.
Nå, vi har haft en skøn eftermiddag.
Mor jer godt, drenge.
- Flyv nu ikke ind i regeringsbygningen. - Javel, kaptajn.
Farvel, missekat.
Farvel, mrs. Dougly-diddy-do.
Nej! Du er stadig i skammekrogen.
- Det bringer held til turen. - Du kan kysse ham på munden.
- Perry. Jeg skal pisse. - Maxine? Kan du køre med drengene tilbage?
Før Eddies cubanske missil skal jeg hjem forbi mit bidet.
Jeg er stadig sur. Jeg vil ikke køre med ham.
- Vær nu en ven. - Dinah!
Mor dig godt. Håber ikke, der bliver en krise.
Vent! Perry! Drenge!
Vent!
Douglas! Og gift dig ikke, mens du er væk!
Så går jeg bare efter stjernerne!
Hej, Doug.
Surprise.
- Hvordan går det, Penelope? - Jeg hedder Linda nu.
Det klæder dig. Nu.
- Sikke et fint sted at mødes. - Tænk, at du kom tilbage.
Det er jo længe siden. Tyve år er lang tid. Ting forandrer sig.
Det er et frit land. Du kan blive, så længe du vil.
Men hvis jeg husker rigtigt, indgik du en aftale. Den gælder stadig, ikke?
Se lige det ansigt. Jeg håber, du behandler hende bedre end mig.
Okay, slap af.
Nej, du løj hele tiden. Hvordan kunne du gøre det?
Penelope... Linda, ikke lige her.
Nej?
Toilettet er da det helt rigtige sted at tale om vores forhold.
Jeg var en anden dengang. Vi ved begge to, det ikke skulle være os.
Jeg håber, du kan komme videre. Det er jeg.
- Undskyld, jeg minder dig om, hvem du er. - Hvem jeg var.
Var, er. Semantik, hvis man ikke har ændret sig.
Det er præcis den slags trælse observationer,
- der gjorde dig umulig at omgås. - Var jeg umulig?
Hvad var du så? Når du tænker tilbage, hvis du gør det,
hvad husker du så? At jeg var umulig, og du var skøn?
Det er fint. Vi kan godt. Vi har gjort det i mange generationer.
Vi undskylder jeres opførsel.
Så Douglas, undskyld, at jeg fik dig til at knalde en anden kvinde.
Og undskyld, at det lykkedes mig at få dig til at gøre hende gravid.
Men især undskyld, at jeg står her nu
og minder dig om, hvilket dumt svin du er.
- Undskyld. - Hvad?
Hvorfor skal du altid bruge de begreber?
Mænd. Kvinder. Tror du, det er nemt at være mand?
Tror du, det er nemt at skulle... opretholde alting?
- Hvad har du opretholdt? - Jeg har været gift i 20 år.
Okay. Jeg gad slet ikke det her.
Jeg ville ikke grave fortiden op, og jeg ville ikke skændes.
Jeg ville bare bede dig om at holde kæft om vores bryllupsdag.
Åh gud. Endnu en vinder.
Penelope Rollins?
- Ja. - Du har forandret dig.
Ikke dig.
Maxine, din manicurist sagde, at du var her.
- Jeg har ledt efter dig. - Nå, Mitzi?
Hun er min manicurist. Hun ordner mine negle.
- Jeg elsker Mitzi. - Jeg vil lige bekræfte.
Jeg har tjekket datoerne,
og Miss Junior Ocoee '43 hedder Eleanor Zanzy.
- Og Miss Chattanooga '49... - Chattanooga.
Ja, hendes navn er Elise Cunningham.
Ved du hvad, Ann? Du stiller mange spørgsmål.
Skal vi ikke lade, som om det ikke er sket?
Ikke?
Det er min ridder på den hvide hest.
- Må jeg følge dig hjem? - Du kan ikke holde dig fra mig.
Sig, hvad du vil. Du kører ikke i den tilstand. Giv mig nøglen.
Måtte jeg stille ét sidste spørgsmål?
Nej, det må blive en anden gang. Ikke nu. Beklager. Tak.
- Giv mig nøglen. - Overbevisende.
- Læbestift, checkhæfte... - Det er din pung.
- ...pistol. Nå, her er nøglerne. - Hvorfor har du en pistol?
Lad os komme hjem.
- Alt okay deromme? - Ja.
- Er alt okay omme ved dig? - Alt er fantastisk heromme.
- Selvfølgelig. - Er det virkelig?
Ja, Maxine, alt er fint.
Er det derfor, du kører mig hjem? Fordi alt er fint?
Fordi du er fuld, og der er en manicurist derhjemme,
og jeg aner ikke, om hun kan give en sprøjte.
Du forstår at smigre en kvinde.
Ja.
Altså, Robert. Du er virkelig god til at gå.
Endelig!
Endelig kan vi erkende det, som har simret mellem os så længe.
- Jeg aner ikke, hvad du snakker om. - Jo, du gør.
- Det gør jeg ikke. - Det, som simrer, må bringes i kog.
- Hold nu op, Maxine... - Åh, Robert.
- Tag mig. Lige nu. - Vent, Maxine.
Tag mig her på det etniske tæppe!
Hvad? Maxine...
- Robert? - Maxine.
Hent din trompet. Du skal spille "Edelweiss" i mig meget langsomt.
- Jeg vil mærke hver eneste tone. - Hold nu op.
Du kan også spille en hurtig vise.
-"Humlebien." - Nej.
Pænt af jer at komme. Jeg har været her 14 timer,
og jeg tror, jeg gjorde det forkert.
- Jeg ser lige til Norma. - Fint.
Den perfekte afslutning på en vaskebjørnpenis af en dag.
- Maxine? - Hvad?
- Jeg kan ikke arbejde her. - Du må ikke være vred på mig.
Tiden løb fra mig. Jeg er ikke tidsekspert.
Det er ikke derfor.
Perry har skaffet mit et job i klubben.
- Det giver flere drikkepenge... - Perry?
- Perry Donahue? - Han er en flink mand.
Perry Donahue er ikke en flink mand.
Jeg skal hjem. Farvel, Maxine.
Mitzi? Du skal passe på med ham.
Åh nej.
Ligger du godt?
Du er skøn.
Sådan.
Noget ægte.
Jeg vil gerne blive her i nat. Og sørge for, hun er okay.
Din yndlingscreme. Sådan.
Du er smuk.
- Hej. - Jeg vil ikke tale med dig.
Kom nu.
Jeg vil fortælle dig, hvad der skete. Jeg vil bare fortælle dig sandheden.
Det var mit livs værste dag.
Du skød altså din far?
Ja.
Og han har aldrig været den samme og bliver det aldrig.
Alle hans helbredsproblemer og al hans smerte er på grund af mig.
- Men du forsøgte at skyde Evelyn? - Nej.
- Det sagde hun. - Nej, jeg forsøgte ikke at skyde Evelyn.
- Jeg ville skyde Douglas. - Hvad?
I månedsvis følte jeg, at han løj for mig.
Og havde en anden. Hver dag tænkte jeg på det.
Så sagde jeg det.
"Skat, du er jo skør."
"Du er skør. Du er skør. Du er skør."
Så bliver man skør.
Jeg følte, at jeg så hans elskerinder overalt.
Og at en af dem var min brudepige.
Jeg blev helt besat.
Jeg kunne ikke engang kende min egen fars stemme.
Vil du være bange?
Skal jeg skræmme dig, dit skvat?
Svin! Dit dumme svin!
Åh gud! Skeet! Skeet!
Hvad har du gjort? Hvad har du gjort?
- Hvad skete der så? - Norma kom farende og tog sig af det hele.
Norma, hvis han ikke klarer den, hvad sker der så med mig?
Selv nu tænker du kun på dig selv.
Du har lige forsøgt at skyde din far. Du skal ikke dømme andre.
Bare rolig, min ven. Du sidder med alle kortene nu.
- Gør jeg? - Nu skal I høre, hvad der sker.
Skeet holder op med at lege med Evelyns følelser
og gifter sig med hende, omsider.
Og Penelope, du lader det ske.
For hvis du ikke gør det, kommer du i fængsel.
Selv vil jeg beholde dette arvestykke som forsikring.
Hvorfor gør du det her?
Du ved det ikke nu, men det er for din egen skyld.
Sådan føles det ikke.
Har du ikke kontrol over dine følelser?
Hvad med mig?
Hvad med dig?
Jah, i bytte for en enkeltbillet til Chattanooga og 100.000 dollar,
holder jeg min mund.
Så du kan gifte dig med den billige dulle?
Billige dulle.
Chattanooga? Der er jeg jo fr...
Er jeg dullen?
Ja, Maxine. Du er den billige dulle.
Åh, Linda. Jeg vidste det ikke. Jeg sværger, jeg vidste det ikke.
Det er okay. Han elskede dig, og det gør han stadig.
Og ved du hvad? Du blev min redning, Maxine.
Jo. Jeg gik ind i et kærlighedsløst ægteskab.
Jeg spillede pæn pige for en mand, som ikke gad mig.
Du reddede mig, Maxine.
Det er Douglas.
Tal med ham.
Nu er det nok.
Vi gjorde det, Max. Den handel vil forandre vores liv.
Vi fik en stor fisk på krogen.
Hold da op, Douglas. Hvor er jeg stolt af dig.
Det bliver ren champagne fra nu af.
Jeg elsker dig så højt.
Det ved jeg.
Vi ses senere.
Linda?
Norma, det her er slut.
Det var dig, der havde det.
Nu får ingen det mere.
Norma, er du ked af det?
Ja.
Lindas version af vanvid gav god mening.
Hvem ved, hvad jeg havde gjort i hendes situation?
Jeg havde trods alt selv været en lille smule vanvittig den dag.
Jeg ville fjerne smerten.
Jeg ønskede, at alle var frie.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve