JULIET MCDANIEL MR. & MRS. AMERICAN PIE REGÉNYE ALAPJÁN
Úgy izgulok! Még sosem láttam igazi repülőgépet!
Bátor lány vagy! Még nem találkoztam olyannal, aki bírta volna.
A hullámvasutat imádom!
Az enyém Tennessee legszebb másodpilótája!
Na, kapaszkodj!
Indulás!
Milyen kicsi innen minden!
Félsz?
- Nem. Veled sosem. - Most figyelj!
Figyelj! Felmondok a Pan Amnél,
hogy az égre írhassak üzeneteket!
És majd tízméteres betűkkel írom ki:
„Szeretem Maxine Hortont!” Hadd lássa egész Chattanooga!
Tényleg szeretsz?
Még senki sem hitt bennem annyira, mint te, Max.
Úgy érzem, melletted az egész világ az enyém!
Mindjárt elpityeredek.
Á, ez csak a szél.
Nem, miattad, Douglas. Miattad.
Jól van, Cukorborsó, most bemutatom a Vörös Bárót!
- Jó. - Figyelj!
Jól vagy?
Igen, remekül.
Csak nem tudom, jót tesz-e, hogy fejjel lefelé vagyok.
Igen? Most már félsz?
Félek, mert terhes vagyok.
Szerintem ennyire jó hírt még az életben nem hallottam!
Figyelem, Chattanooga!
Douglas Simmonsnak gyereke lesz!
Erre Perry: „Ha az égre figyelsz...
PENELOPE ROLLINS ÉS DOUGLAS DELLACORTE ESKÜVŐJE
1949. ÁPRILIS 14-ÉN
...akkor mindig a homokbuckába fogod lőni.” Erre én: „Figyelj, Perry, ha lefelé nézek,
akkor vaktában fogok ütni!
Ennyi erővel Helen Keller is lehetnék.”
Ezerszer elolvastam a meghívót,
hátha megváltozik rajta az írás. De ugyanaz maradt.
Esküvő, Penelope Rollins és Douglas Dellacorte Simmons.
Hát nem furcsa az élet, Max?
Mégis hogyan? Hogy lehetséges ez?
Az új barátnőm, Linda, és az én Douglasem?
Úgy döntöttem, sem az eget, sem a földet nem nézem.
Állat le, szemet a köldök alá, és...
Ez az!
Át az akadályon, egy ütésből!
Miről nem tudok még?
És ami fontosabb: ki tud arról, amiről én nem?
Kizárólag az elme játéka.
Na jól van, én most randevúzok egyet Perryvel.
Vacsira jövök!
Elmejáték.
Eddig azt hittem, hogy a jó házasság titka...
a hallgatás és a mosolygás még a legnagyobb kakában is.
De most nem arról van szó, hogy részegen legurult a lépcsőn.
Ez most nagyon rossz, tudod, Norma?
De ha elmondom, hogy tudom, akkor elveszíthetem. Szerinted is?
Te mit tennél?
Pontosan igazad van. Szépen odamegyek és megmondom a magamét.
Igen, menjünk! Nem vagy éhes?
- De. - Nem? Akkor majd később!
Gyere, Norma!
Szia, cica! Normát is hoztad?
Max, drága, nem tudtam, hogy kijössz.
De Perry mindjárt itt lesz.
Te nős voltál?
- Mi? - Elvetted Lindát.
Ki az a Linda? Én nem ismerek Lindát.
Linda. A barátnőm Linda... Penelope, régen Penelope volt.
Douglas!
Hát...
Végig ez a nőszemély volt a puszipajtásod?
Penelope Rollins? Ó, Jézus!
Még mindig házasok vagytok?
- Nem! - Többnejű vagy?
- Feleségtestvér vagyok? - Maxine!
Hát, nem tudom. Egyáltalán pilóta vagy?
Vagy porszívóügynök, minden városban más-más családdal?
Na, állj már le egy pillanatra!
Én erről ebben a szent pillanatban hallok először.
Így működik egy beszélgetés, Douglas.
Én nem hazudtam Penelopéról.
Csak...
nem jött fel a téma.
Ó, kérlek!
Azért nem mondtam semmit, mert el akartam felejteni!
Igen, jegyben jártunk, réges-régen.
De a nap, amikor összeházasodtunk volna, az volt életem legrosszabbika.
Max, figyelj...
mondanom kell valamit!
Ezenkívül?
Az esküvőnk napján
Penelope lelőtte az apját.
Micsoda?
Szörnyű volt! Váratlanul történt.
Az emberek fel-alá rohangáltak. Tiszta vér volt minden.
- És annyira... annyira utáltam! - Mi?
És... Csak... Tovább akartam lépni, új életet kezdeni,
aztán megismertem a szexi cicámat,
a pirospozsgás pitypangomat. És boldogok voltunk!
Miért? Miért tett ilyet Linda?
Pontosan. Mert kattant.
Hát, szerintem nem az.
Gondolj bele! Megkeresett. Összebarátkozott veled.
És nem szólt róla. Ez őrület. Ő-R-Ü-L-E-T-T. Őrület.
- Te most rosszul... - Mrs. Dugópajtimajti!
Alászolgája, milédi!
Látom, hármat kellett volna hoznom.
Nem, Perry. Én elmegyek.
Ezt még később megbeszéljük!
Szia, Norma! Kocsikázunk, kocsikázunk?
Tűzrőlpattant.
Most aztán végképp nem értem, mi van.
Egyenesen a forráshoz megyünk.
Kapaszkodj a selyemsáladba!
KÖTETEK ÉS KÖTELÉKEK
Ja.
Csak egy kis... tisztítás.
Az ugye nem a Rolodex?
Ugye nem azt csinálod, amit gondolok?
Nem szabadna léteznie.
Nézd, végre csinálhatunk valamit! Végre elérhetünk dolgokat!
Végre hatalmat kaptunk, te meg visszakozol tőle?
- Linda! - Ó, baszki!
Nem, te itt maradsz!
Nem láttad Lindát? Hol van? Linda!
Várj meg itt!
Szia! Lindával szeretnék beszélni.
Vagy inkább Penelopéval? Most rögtön!
Én jól vagyok, köszönöm kérdésedet. És nincs itt.
Akkor üzenem neki, hogy mindent tudok róla és a férjemről!
Hát, Maxine, sajnálom. Ez kemény.
Te tudtad? Tudtál Lindáról és az én Douglasemről?
Én nem akarom belemártani magamat.
„Belemártani magadat.” Mi ez? Valami idézet egy könyvből?
Nem. Ez egy elterjedt szókapcsolat. Figyelj, menj el!
Tudod te egyáltalán, kit védesz?
Hogy milyen barát ő,
- hogy hazudott és becsapott? - Basszus!
Én általában nem nyílok meg másoknak úgy, ahogy neki.
És gondolom, az, hogy odajött hozzám, nem is a véletlen műve volt.
Kitervelte az egészet. Gonoszan, mesterien.
Én meg bepusziltam, mint medve a málnát!
Én nem Linda vagyok.
De azt tudom, hogy egyszerre több igazság is létezik.
Lehet, tényleg meg akart nézni magának, hogy milyen vagy.
Aztán lehet, hogy őszintén megkedvelt.
Hát, nem csodálom!
A másik dologról is tudok ám...
a másik titkáról... hogy lelőtte a saját apját!
Én nem keveredek bele.
Az már a múlt, és én nem nyúlok hozzá.
Azért az üzenetemet átadnád neki?
Üzenem, hogy mérges vagyok, megbántott. De a mérgest jobban emeld ki!
Hogy tehette ezt velem? Azt hittem, barátok vagyunk.
És Maxine Dellacorte már ott tart, hogy csúfos dolgokat gondoljon róla.
Az egészet megjegyezted?
Hogyne, Maxine.
Köszönöm.
Kaka!
Húzzunk el ebből a büdi boltból! Gyere, Norma!
Hogy érzi magát?
Mint látod, csodásan!
Mondani próbál valamit.
Mindig nyöszörög meg jódlizik.
Jól vagy?
Sok mondanivalója van rólad.
Honnan tudod, hogy rólam?
Minden rendben lesz.
Itt vagyok.
Hiányoztál.
Nekem is.
Milyen bájosan bambuljátok egymást!
Akár egy szerelmespár.
Amúgy pontosan mi van köztetek?
És mondd csak, nem a te felügyeleted alatt kapott vérrögöt?
Ha jól emlékszem, az orvos szerint valahol odalent kezdődött.
- És akkor? - Mondom, mi van akkor.
Maxine, mire célozgatsz?
Csak azt mondom, hogy szereted fújni neki a trombitádat.
És talán amikor épp játszottál rajta,
odairányítottad...
a magas hangoknál.
Jézus Mária!
Arra célzol, hogy megnyomogattam a gombját?
- Norma, megyünk. - Ne!
A soha viszont nem látásra!
Jó a fantáziád, azt el kell ismerni.
El akar menni.
Na, mit szólsz?
Ez egy virsli.
Tudom, mennyire szereted, ha a kedvencedet főzöm.
Így gondoltam, a mai beszélgetésünk fényében
szerzek egy kis örömet az asszonykámnak.
- Majomszószt? - Köszönöm.
Királyi bánásmód.
Tehát, mint mondtam, Perry... Istenem, ez a forma!
Keni-vágja az üzletet.
Mit is mondtak róla a gimnáziumban?
Megvan! Megvan. „Perry tiszta idióta.” „Esze semmi.” „Bunkó.”
Ha most hallanák, ahogy az üzletről beszél, csak úgy szárnyal...
Én meg csak nézem.
Teljes áhítattal. Jut eszembe, mondott egy jót.
Ki kell használnunk a gyámságot, természetesen Norma érdekében.
Be kell fektetnünk valamibe, hogy fialhasson a pénze.
Érted, Perry tud valamit az ingatlanozásról.
Látod, mit ért el!
Northshore, Ridge Crest, Crest lakópark, a Corsica Ridge-i lakások...
Szeretted őt?
Mi?
Nem.
Az már régen volt. Már nem is emlékszek rá.
Lehet, volt benne valami...
szőkeség, ami tetszett, de...
Szeretted? Vagy nem emlékszel?
- Mi? - Először azt mondtad, nem,
de aztán azt, hogy nem emlékszel.
Az inkább amolyan családegyesítés lett volna.
Ráadásul nem ismertem magamat sem. Az árral úsztam.
És nagyon meggyőző tudott lenni. Sokat beszélt.
De főleg azért nem szerettem...
mert ő nem te voltál.
De még mindig nem értem, miért akarta lelőni az apját.
Ne már, Max! Ezt el sem kellett volna mondanom.
Tegyünk úgy, mintha nem tudnád!
Mintha semmit sem mondtam volna.
Nem fogok úgy tenni, Douglas!
- De megkérlek rá. - Túl sokat kérsz.
Húsz évvel ezelőtt történt, ami már nagyon régen volt.
Ráadásul 20 év plusz a mi szerelmünk...
Figyelj... mindjárt beszakad az agyam, Max!
Eltitkoltad előlem.
Életem legjobb döntése volt, hogy nem házasodtam bele abba a családba.
Elmondjam, miért?
Mert így jutottam el hozzád.
Úgyhogy hagyd végre a témát,
mintha nem is említettem volna!
Légyszi, cica!
Megyek, felveszem.
Dellacorte-rezidencia, itt Maxine Dellacorte.
- Szia, itt meg Robert! - Jesszuska!
Hogy van Norma?
Olyan vagy, mint a rossz pénz, ami sosem vész el.
Azt hittem, ettől boldog vagy, hiszen te szereted a pénzt.
Én a jobbféle pénzt szeretem.
Norma megkapta az inzulinját? Csak ezt akarom tudni.
Jesszus! Miért nyüstölsz mindig Normával?
- Lehet, én érdekellek! - Csak velem szoktál bunkózni. Miért?
- Én? - Igen.
- Bunkó? - Igen.
Kapd be!
Az 1949-es archivált Gyémánt Oldalak.
PALM BEACH-I HÍRMONDÓ
- Köszi, Ann. - Fura, hogy ezeket kérted,
mert pont most néztem át a... Óvatosan!
- Bocsika! - Most néztem át én is.
Norma gyászjelentéséhez kutattam.
Mit is keresel?
Nekiálltam a családfakutatásnak.
Képeket keresek rokonokról, leírom a kapcsolatokat
meg ilyesmiket.
Kérdezni akartam tőled valamit.
Azt mondtad, te lettél Miss Junior Ocoee ’43-ban és Miss Chattanooga ’49-ben, ugye?
És ne feledd, a ’46-os Miss Mineral Bluffs is!
Rendben. Szólj, ha találsz valami érdekeset!
Úgy lesz! Köszi.
„Nagyot szólt a szezon esküvője.”
„A Dellacorte-villa díszárban úszott.”
„A Fletcher kvartett a ’Hová lett a szamaram’-at játszotta.”
Jézuska, a lényeget!
„Egy lövés dördült.”
„Senki sem tudta, honnan.”
„Főleg nem Douglas Dellacorte, aki elmenekült,
hátrahagyva a tanúját, Perry Donahue-t.
Eugene „Skeet” Rollins súlyosan megsérült, akár le is bénulhat.
Senkit nem vádoltak meg, és a fegyver,
hiába kereste a Palm Beach-i Rendőrség, nem került elő.
Az, hogy pontosan mi történt a híres esküvőn,
már sosem derül ki.
Bár a teóriák úgy repkedtek, mint az a bizonyos gólyavégtermék,
az igazságot már csak azon személyek fogják tudni,
akik jelen voltak az ominózus szobában.”
Meg kellett kérdeznem Skeetet, az áldozatot.
Maxine, mit csinálsz te itt? A drága Norma már nálatok van.
Evelyn!
Te is ott voltál aznap.
Melyik nap, virágszálam? Beszélj érthetően!
Te mindvégig tudtad, mégsem mondtál semmit!
Ahogy senki más sem!
Az esküvő.
Nem értem. Linda igazából téged akart lelőni?
Engem, drágám! Tudom, nehéz elképzelni, hiszen olyan jószívű vagyok!
De miért? Miért?
Nos, nyílt titok, hogy Lindával nem jövünk ki,
de ez főleg miatta van. Mindig is így volt.
Tudod, az anyját kislánykorában veszítette el,
ezért szinte hozzánőtt Skeethez, az apjához.
Annyira, hogy még nagyobb korában is
terrorizálta a Skeethez közel kerülő nőket.
Terrorizálta?
Igen! Kígyót tett a gardróbba.
Rajzszöget a székre. Hánytatót a salátaöntetbe.
Mondanom sem kell,
a Dougie-val való házasság gondolata megkavarta az agyát.
Szerintem nem tudta elviselni, hogy el kell hagynia az apját.
És a tudat, hogy teljesen az enyém lesz, egyszerűen megőrjítette.
Isteni.
Szegény Skeet nagy nyomás alatt volt.
Aznap még inkább.
- Ó, igen! Nyomd bele! Ez az! - Befeszült a háta.
- Nekinyomtam az ajtónak... - Ó, igen.
- ...épp a görcseit masszíroztam ki. - Tudod, hol kell! Ott, ott!
- Pont a... - Azután...
Azután mi történt?
Maradjunk annyiban, hogy Linda rossz célzásának hála...
persze ajtón keresztül lőtt, így lehet, mégsem annyira rossz, de...
Dougie megúszta a házasságot, Skeet végre elvett feleségül,
Norma pedig tette, amit Norma szokott.
Mit szokott?
Norma mindig jól őrizte a titkokat,
és egy idő után fel is használta őket,
hogy egyensúlyt teremtsen Palm Beachen.
Nem mondod!
Norma lejegyzi a kis titkainkat, helyrehozza a dolgokat,
mi pedig cserébe megmutatjuk Normának,
mennyire megbecsüljük őt.
Milyen értelemben?
Zsarolás. A drága Norma néni mindenkiről gyűjtött valamit sarat,
aki belépett a szalonjába, aztán szépen beletette a Rolodexébe.
Így vette rá őket, hogy adományozzanak a Tengerparti Partin. Most a miénk.
Az összes benne szereplő emberről van valami zsíros titkunk.
Spiro Agnew is benne van, az istenért!
Most viccelsz?
Nem viccel.
Hajrá, válassz egyet! Olvasd fel!
„Stephen Sebring. Felkoppintott szerető.”
„Gary Picknell.”
Nem ő volt a polgármester?
„Kokain-, nyugtató- és marihuánafüggő.”
Nem tudott választani.
De honnan tudjuk, hogy igaz-e?
Ó, igaz. Minden szava.
Miből veszed?
Én is benne voltam.
Skeet miért nem akart elvenni?
Nos, mert...
Bár ordít rólam, hogy tiszteletteljes és jómódú volt a neveltetésem,
hozzád hasonlóan én sem voltam gazdag.
Azt egyből észrevettem, hogy mindkettőnknek szerencsétlen sors jutott,
- amikor megjelentél. - Értem.
Gondolom, ezért tudok neked segíteni.
Ez megmagyarázza a pisztolyt.
Megtaláltad? A pisztolyt?
Igen. A széfben. Biztos ez az a bizonyos fegyver!
Drágám, pont erre céloztam azzal,
hogy Norma egyensúlyt tartott Palm Beachen.
Ha a pisztoly tényleg a széfben van, akkor ott is kell maradnia!
Persze! Ki lenne olyan zizi, hogy azzal szaladgáljon?
Maxine, a pisztoly a biztosíték,
hogy Palm Beach ne forduljon a feje tetejére, megértetted?
Aha. Meg. Most el kell mennem egy golfmeccsre.
Késésben vagyok. Hoppá! Bizony. A csudiba! Köszi, Evelyn!
A kérdés, hogy mit csinálunk vele.
Megvannak a címek?
Küldjünk nekik antraxot!
- Aha. - Igen.
Vagy magokat.
- Verseket. - Jó. Ezek jó ötletek.
De okosan kell csinálnunk.
Nem lőhetjük túl a dolgot.
Ha túl nagy vadra megyünk, és visszaüt, azt mi szívjuk meg.
Szerintem kellene egy tesztalany.
Perry Donahue.
- Linda! - Perry Donahue.
Ő nagykövet és ingatlanbefektető is,
valamint itt lakik Palm Beachen.
Emlékeztek még a Boca Raton-i Smaragdvárosra?
Tudjátok, az a nagy flancos lakópark, amit mindenki epekedve várt.
Aztán hirtelen összeomlott.
Keresd meg a kártyáját!
„Lefizetett ellenőrök.”
Az a seggfej!
Túl közel vagy a tűzhöz.
És akkor? Ő a hitvány volt vőlegényem még hitványabb tanúja.
Egy perverz kétbites ingatlanfejlesztő,
akit Nixon Luxemburg nagykövetének nevezett ki.
Egy helyi félhíresség,
aki kormányközeli ember... ennyit mindenki tud róla...
de mégsem ő a legnagyobb vad.
Ő a tökéletes tesztalanyunk.
Hát, a Miami Heraldnál dolgozó barátomat biztos érdekli majd
Nixon zsír új luxemburgi nagykövetének sikamikálása.
- Mi a fenéről beszélsz? - Bizony.
Douglas és Evelyn mostohalánya jegyben jártak?
- Linda, igen! - Mikor?
Húsz évvel ezelőtt. Esküszöl, hogy nem tudtad?
Halvány pink gőzöm sem volt. De... Őszintén, Maxine,
miért kéne tudnom nekem, hogy mi történt 20 éve?
Csak három szezon óta vagyok Perry felesége.
Csak mintha mindenki tudna róla, és nekem meg nem szóltak.
Senkiben nem bízhatok. Százszoros hülyét csináltak belőlem!
Nézz rám! Figyelj, én nem tudtam semmit!
Nem hallottam semmit.
- Oké. - Ha ez megvigasztal,
szerintem rájöttél, hogy kiben nem lehet bízni.
Kiben? Douglasben?
Egy italt?
- Ne hallgatózz! - Ne hallgatózz már!
Nem hallgatóztam. Jézusom, nyugalom!
- Nyugi! - Feltűnt valami.
Ha te itt vagy, Mr. Dellacorte pedig ott, akkor ki vigyáz Normára?
Norma jól van. Épp a fürdőkádban alszik
egy bedugott hajszárító társaságában.
Berosálok!
Otthon van, és a nagyon hozzáértő manikűrösöm ügyel rá.
De ehhez semmi közöd.
Körmöznek.
Mi volt ez a nézés?
- Fú, a fenekét nézd! - Jól néz ki hátulról.
Szívesen megmarkolásznám!
Na mindegy, Perry semmilyen esküvőt nem említett.
Mi nem beszélünk a múltról.
Engem hidegen hagy bármi, ami D.e.
Mi az a D.e.?
„Dinah előtti.”
Javaslom, kövesd a példámat!
Tehát ne érdekeljen, ami M.e.?
Pontosan!
- Éves 25%-os haszon. - Aha.
Gondolj bele! Na?
Szinte ingyenpénz.
Ha megkapod Norma örökségét,
bűn lenne szerintem...
nem kihasználni.
Na... mit szólsz?
Bevallom, tényleg elég jól hangzik.
Nem mindennap adódik lehetőség arra, hogy már az elején beszállj egy bizniszbe.
Szép.
Tetszik!
- Igen? - Beszállok.
Remek! Meglátod, jó lesz!
De jó ám!
- Csak egy dolog! - Jó.
ahhoz, hogy bebiztosítsuk a bulit, kell még egy elem.
Egy nagyon elegáns valaki áldása...
Áldása!
Nos, az építkezés Nyugat-Palm Beachen lesz.
Ezért kell a puccos fazon.
Nem lesznek vevők, ha nincs reklámemberünk.
Szóval mit szólnál
egy kis kiruccanáshoz Washington DC-be?
A jó öreg magángépen?
Tetszik, tetszik.
Hölgyeim! Látjátok? Áll a zászlórúd.
Szia, cica!
- Köszönöm. - Egészségükre!
Köszi.
Ne piszkáld tovább az érzelmi varrt!
Igazad van. Azt csinálom.
- Piszkálod. - Piszkálom.
- Piszkálod. - Piszkálós vagyok.
Az vagy.
Egyre csak vakarászom a nagy semmit. Ezt már látom.
Hé, Robert! Csinálsz nekem egy Grasshoppert?
Megromlott a likőr a melegben.
Akkor valami édeset?
Robert, olyan cukor vagy!
Képzeld, vettem egy kis lakot Eddie-nek!
Mi? Komolyan?
Igen. Olyan mesés!
Imádom a meséket. Mindenféle mesét.
Akkor neked is ez kéne!
Az összes itt dolgozó pasas... ugyanolyan. Szabad prédák.
- Nem. - De.
Ízlések és pofonok. De a kapcsolatnak a szerelemről kéne szólnia,
nem a tranzakciókról.
A hatalom a lényeg.
Szerválj magadnak egy szeretőt, aki felett neked van hatalmad,
hogy ne őrülj meg!
Feledkezz meg a mihaszna „mi van, ha...” dolgokról,
és feküdj rá a „kire feküdjek rá” témára!
Jó kis játszma volt!
Jó mulatást, fiúk!
Nehogy rázuhanj a Fehér Házra!
Igenis, kapitány!
Viszlát, cicamica!
A viszontlátásra, Dugópajtimajti asszonyság!
Mi... Nem, nem!
Még haragszok rád.
De kell a szerencse az utunkhoz!
Csókold meg Perryt!
- Menjünk! Pisálnom kell. - Maxine!
Te inkább a fiúkkal menj vissza a klubba!
Engem vár Eddie kubai rakétája, és rendbe kell szednem magam odalent!
De fasírtban vagyunk.
Nem akarok vele menni.
- Legyél már aranyos! - Dinah!
Jó mulatást! Csak ne legyen válság!
Állj! Perry! Fiúk!
Fiúk, várjatok!
Douglas! Nekem nehogy megházasodj, amíg elvagy!
Akkor én majd hazatipegek a cipellőmben!
Szervusz, Doug!
Meglepetés!
Hogy vagy, Penelope?
Most már Linda vagyok.
Illik hozzád.
Jó kis találkahely.
Nem hiszem el, hogy visszajöttél.
Hát, rég jártam erre.
Húsz év sok idő. A dolgok megváltoznak.
Szabad ország, bármeddig maradhatsz ott, ahol akarsz.
Bár ha jól emlékszek, még állnia kéne az egyezségünknek, nem?
Az igen! Milyen arcot vágsz?
Remélem, vele jobban bánsz, mint velem.
Na! Hé!
Folyton hazudtál. Hogy tehetted?
Penelope... Linda, ezt ne itt!
Ne?
Szerintem a klotyó a legmegfelelőbb hely ahhoz,
hogy rólunk beszéljünk.
Más ember voltam.
Mindketten tudtuk, hogy nem illünk egymáshoz.
Remélem, továbblépsz. Én már megtettem.
Bocs, hogy emlékeztetlek a saját énedre.
A volt énemre.
Volt, jelenlegi... Szemantika. Semmit sem változtál.
Na, pontosan az ilyen lehozó megjegyzések miatt...
- Persze! - ...voltál elviselhetetlen.
Én, elviselhetetlen?
Akkor te milyen voltál?
Amikor visszagondolsz... már ha visszagondolsz...
mire emlékszel?
Gondolom, arra, hogy elviselhetetlen voltam, te meg tökéletes.
Semmi baj. Tök jók vagyunk.
Hiszen már generációk óta ez a műsor, nem?
Mi kérünk elnézést a ti viselkedésetekért.
Úgyhogy Douglas, nagyon sajnálom, hogy miattam feküdtél össze mással,
és azt is, hogy valahogy sikerült felcsinálnod!
Főleg azt sajnálom, hogy itt vagyok,
és emlékeztetlek rá, mekkora seggfej is vagy!
Bocsánat!
Mi van?
Miért kell mindig ebben gondolkoznod?
Férfiak, nők. Szerinted férfinak könnyű lenni?
Szerinted könnyű mindig mindent fenntartani?
Te mit tartasz fel?
Húsz éve házasságban élek.
Hagyjuk! Nem akartam ezt.
Nem akartam előásni a múltat meg veszekedni.
Csak egy dolgot kértem volna,
hogy szépen kussolj az esküvőnkről!
Na, itt a másik főnyeremény...
Penelope Rollins?
- Ja. - Eléggé megváltoztál.
Te meg nem.
Maxine, a manikűrösöd mondta, hogy itt leszel.
- Igen, már kerestelek. Igen. - Mitzi?
- Ő a manikűrösöm. Ő csinálja a körmömet. - Igen.
Szeretem Mitzit.
A megerősítés kedvéért!
Utánanéztem az említett dátumoknak, és összezavarodtam,
mert Miss Junior Ocoee ’43-ban egy bizonyos Eleanor Zanzy volt.
- És Miss Chattanooga ’49-ben. - Chattanooga.
Igen. Ő pedig Elise Cunningham.
Jól van, Ann. Tudod, mit? Te annyit kérdezősködsz!
Mit szólnál ahhoz, ha elfelejtenénk az egészet?
Na?
Itt a megmentőm!
Hazakísérhetlek?
Nem bírod ki nélkülem, ugye, rossz pénz?
Tőlem bárhogy hívhatsz, de így nem engedlek volán mögé.
Add a kulcsot!
Csak még egy kérdést!
Majd máskor, rendben?
Ne most! Elnézést! Köszönjük.
Add ide a kulcsot!
Erőszakos!
- Jó, itt a rúzsom, a csekkfüzetem... - Ez a pénztárcád.
- ...egy pisztoly... - Mit csinálsz?
- A kulcs! - Miért van nálad pisztoly?
Miért? Induljunk!
- Minden rendben hátul? - Aha.
És ott elöl?
Elöl minden szuper.
Persze.
Biztosan?
Igen, Maxine. Minden rendben.
Ezért viszel haza? Mert minden rendben van?
Azért, mert részeg vagy, és otthon van egy manikűrös,
akiről lövésem sincs, hogy tud-e injekciót beadni.
Mindig tudod, mit akar hallani a nő.
Aha.
Jézus, Robert,
milyen ügyesen mész!
Végre!
Végre beleugrunk a közöttünk fortyogó forró kásába!
- Te miről beszélsz? - Na persze!
Tényleg nem.
Gyere, cica, vár a kása!
- Ó, istenem! Na, Maxine, én... - Ó, Robert...
- ...tégy magadévá! Most! - Várj, Maxine! Várj! Maxine!
Itt, helyben! Ezen az etno szőnyegen!
Mi? Maxine...
- Robert? - Maxine!
Hozd a trombitád! Fújd el nekem a „Für Elise”-t!
- Hadd érezzek minden fújást! - Légyszi, Maxine!
Vagy valami gyorsabbat,
„A dongó dorongot”!
Nem.
Végre itt vagy! Tizennégy órája várok,
és közben tuti elszúrtam valamit.
Ránézek Normára.
Szupi.
Hát, mekkora lópikula nap ez a mai!
Maxine!
Mi az?
Én nem dolgozhatok itt.
Légyszi! Ne akadj ki rám nagyon!
Tudom, elnéztem az időt! Nem azt nézem folyton!
Ó, nem. Nem ez a baj.
Perry szerzett nekem munkát a klubnál.
- Ott kapok borravalót, és... - Perry?
Mármint Perry Donahue?
Kedves ember.
Mitzi, Perry Donahue nem kedves ember.
Mennem kell. Jó éjt, Maxine!
Mitzi? Vigyázz vele!
Jaj, ne!
Kényelmes?
Szuper vagy!
Nehogy megfázz!
Igazi odaadás.
Ha nem bánod, itt maradok éjszakára.
Hogy minden rendben legyen.
A kedvenc krémed. Nézd csak!
Gyönyörű vagy.
Szia!
Nem akarok veled beszélni.
Kérlek!
Én... azért jöttem, hogy elmondjam, mi történt.
El akarom mondani az igazat, Maxine.
Az a nap volt életem legrosszabbika.
Szóval té... tényleg te lőtted le az apádat?
Tényleg.
Örökre megváltoztatta. Sosem lesz már a régi.
A sok egészségügyi gondja, a fájdalma miattam van.
De igazából Evelynt akartad lelőni?
Nem.
Nekem ezt mondta.
Nem. Istenem! Nem Evelynt akartam lelőni.
- Hanem Douglast. - Micsoda?
Maxine, hónapokig úgy éreztem, hazudik...
és megcsal.
Folyamatosan csak erre gondoltam,
aztán végre elmondtam neki.
„Édes, te megőrültél!
Megőrültél. Megőrültél. Megőrültél. Megőrültél.”
Aztán tényleg megőrültem.
Úgy éreztem, mindenhol csak a szeretőit látom...
és szentül hittem, hogy az egyik nyoszolyólányom is az.
Csak erre tudtam gondolni.
Már a saját apukám hangját sem ismertem fel.
Azt akarod, hogy félj?
Megijesszelek, te gyáva pöcs?
Baszd meg, te rohadék!
Uramisten! Skeet! Skeet!
Mit tettél? Mit tettél?
Utána mi történt?
Norma közbelépett és mindent elsikált.
Norma, mi lesz velem, ha nem éli túl?
Most is csak magadra bírsz gondolni.
Inkább maradj csöndben, te majdnem-apagyilkos!
Ne aggódj, drága! Most nálad az összes kártya.
- Nálam? - Megmondom, mi lesz.
Skeet nem játszadozik többé Evelyn érzéseivel,
és végre feleségül veszi.
És Penelope, te pedig hagyod.
Mivel, Penelope, ha nem így teszel, börtönbe jutsz.
Én pedig megtartom ezt a családi ereklyét, mintegy biztosítékként.
Miért csinálod ezt?
Talán most még nem így látod, de a saját érdekedben teszem.
Nem úgy érzem.
Érzel te még valamit?
És én?
Mi van veled?
Nos, egy Chattanoogába szóló jegy és egy 100 000 dolláros csekk fejében
szívesen tartom a számat.
Hogy elvehesd azt a riherongyot?
Riherongy.
Chattanooga? Én is onnan...
Én vagyok a riherongy?
Igen, Maxine. Maxine, te vagy a riherongy.
Ó, Linda! Én nem tudtam! Esküszöm, esküszöm! Nem tudtam!
Semmi baj. Téged szeretett, és még mindig szeret.
És tudod, mit? Te voltál az ajándékom, Maxine.
Bizony. Borítékolható volt a boldogtalanság,
én lettem volna a nem létező férjem trófeafelesége.
Te mentettél meg ettől, Maxine.
Ez Douglas lesz.
Beszélj vele, Maxine!
Elég ebből!
Sikerült, Max!
Mindjárt aláírjuk a papírt, ami mindent megváltoztat!
Szép nagy halat fogtunk, cica.
Hűha! Douglas, büszke vagyok rád!
Mostantól mindennap pezsgőt fogunk inni!
Hé!
Nagyon szeretlek!
Tudom.
Itthon találkozunk!
Linda?
Norma, itt a vége.
Végig nálad volt.
És most már senkié sem lesz.
Norma, kivagy?
Aha.
Linda őrülete érthető volt.
És ki tudja, én mit tettem volna ebben a helyzetben?
Hiszen nekem is kijutott egy icipici őrület aznapra.
Azt akartam, hogy elmúljon a fájdalom.
Hogy mindenki szabad lehessen.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra