PAMATĀ DŽULJETAS MAKDENJELAS GRĀMATA MR. & MRS. AMERICAN PIE
Esmu sajūsmā! Es nekad neesmu sēdējusi īstā lidmašīnā.
Tu esi drosmīga. Neesmu sastapis dāmu, kas to spētu.
Man patīk karuseļi.
Un man ir skaistākais otrais pilots visā Tenesī.
Labi, turies stipri!
Ceļamies augšā!
No šejienes pasaule izskatās tik maza.
Tev bail?
- Nekad. Man ar tevi nekad nav bail. - Aiziet!
Zini? Es pametīšu darbu Pan American un zīmēšu debesīs dūmu reklāmas.
Un es uzrakstīšu ar 10 metrus lieliem burtiem
"es mīlu Maksīnu Hortoni", lai redz visa Čatanuga.
Tu tiešām mani mīli?
Neviens nekad nav man tā ticējis kā tu, Maksa.
Kad esmu ar tevi, man šķiet, ka spēju jebko.
Tu mani saraudināsi.
Nē, pie vainas vējš.
Nē, tu, Daglas. Tu.
Labi, saldumiņ, veikšu ar šo mazulīti Sarkano Baronu, jā?
- Jā. - Aiziet!
Tev tur labi?
Jā. Lieliski.
Es tikai nezinu, vai man būtu jābūt kājām gaisā.
Jā? Nu tev ir bail?
Jā, jo es gaidu bērnu.
Tā varētu būt labākā lieta, ko esmu dzirdējis.
Ei, Čatanuga.
Daglass Simonss būs tēvs.
Perijs saka: "Ja skatīsies uz horizontu..."
PENELOPES ROLINSAS UN DAGLASA DELAKORTA SIMONSA KĀZAS
"...vienmēr trāpīsi smiltīs."
Un es saku: "Perij, ja skatīšos lejup,
tad varu vienkārši sist uz dullo.
Tad es varu būt arī akls."
Biju izlasījusi to ielūgumu tūkstoš reižu,
cerēdama, ka tur būs kas cits, bet vienmēr bija tas pats.
Kāzas, Penelope Rolinsa un Daglass Delakorts Simonss.
Maksa, vai dzīve nav jokaina?
Kā tas var būt? Pasaulīt, kā gan tas iespējams?
Mana jaunā draudzene Linda un mans Daglass?
Es nolēmu neskatīties ne uz horizontu, ne zemi.
Es piespiežu zodu un raugos taisni pāri nabai, un...
Bum!
Pāri smilšu šķērslim. Ar vienu sitienu bedrītē!
Ko vēl es nezinu?
Un vēl svarīgāk - kas vēl zina to, ko es nezinu?
Tā ir prāta spēle.
Labi, tā, man būs tikšanās divatā ar Periju.
Redzēsimies vakariņās.
Prāta spēle.
Līdz šim man šķita, ka lieliskas laulības noslēpums
ir klusēt un smaidīt grūtībās, līdz grūtības uzsmaidīs pretī.
Bet šis nav kritiens no trepēm dzērumā pēc strīda.
Tas ir slikti, saproti, Norma?
Bet, ja es viņam pateikšu, ka zinu, es varētu viņu zaudēt. Tu tā nedomā?
Ko tu darītu?
Tev ir pilnīga taisnība. Došos pie viņa un pateikšu aci pret kaklu.
Jā, dodamies. Vai esi izsalkusi?
- Jā. - Nē? Labi, pagaidīsim vakariņas.
Aiziet, Norma!
Sveika, mīļā. Atvedi Normu, ko?
Maksa, sirsniņ, es nezināju, ka tu būsi.
Bet kuru katru brīdi ieradīsies Perijs.
Tu biji precējies?
- Ko? - Tu biji precējies ar Lindu.
Kas ir Linda? Nepazīstu nevienu Lindu.
Linda. Mana draudzene Linda... Penelope, agrāk viņu sauca Penelope.
Daglas.
Nu...
Tad ar viņu tu visu laiku čomojies?
Penelopi Rolinsu? Ak tu kungs!
Tu aizvien esi ar viņu precējies?
- Nē! - Tu esi poligāms?
- Esmu harēmā? - Maksīna.
Nu es nezinu. Vai tu vispār esi pilots?
Vai otu tirgonis ar ģimenēm septiņās dažādās pilsētās?
Atļauj man ko teikt, labi?
Tagad, kad runājam, tā ir pirmā reize, kad kaut ko par to dzirdu.
Tā arī notiek saruna, Daglas.
Nav tā, ka es būtu melojis par Penelopi.
Es tikai...
Es viņu nepieminēju.
Nu vai zini!
Es neko neteicu tāpēc, ka gribēju aizmirst.
Jā, bijām ļoti sen saderinājušies.
Diena, kad mums bija jāprecas, bija mana mūža ļaunākā diena.
Maksa, klau,
man tev kaut kas jāpastāsta.
Vēl kaut kas?
Savā kāzu dienā
Penelope sašāva savu tēvu.
Ko?
Tas bija šausmīgi. Ne no šā, ne no tā.
Cilvēki skraidīja visās malās. Visās malās asinis.
- Un man... Personīgi man tas riebās. - Ko?
Un es gribēju dzīvot tālāk un nekad neatskatīties.
Un tad es satiku tevi, savu seksīgo rozi.
Savu mazo bumbulīti. Un mēs bijām tik laimīgi.
Kāpēc lai Linda kaut ko tādu darītu?
Labs jautājums. Tāpēc, ka viņa ir traka.
Nu, es nedomāju, ka traka.
Padomā! Viņa tevi uzmeklēja. Padarīja sev par draudzeni.
Viņa tev par to nepastāstīja. Tā rīkojas trakie. T-R-A-G-I-E. Trakie.
- Vai tu nosauci pa burtiem... - Daglididū kundze.
Kā klājas, milēdij?
Šķiet, man vajadzēja paķert trīs šos draudziņus.
Nevajag, Perij. Es dodos prom.
Un mēs to apspriedīsim vēlāk.
Sveika, Norma. Prieks tevi redzēt ripojam apkārt.
Tā gan ir ugunīga.
Nu es vairs nezinu, kas ir kas un kāpēc.
Mums jādodas pie paša avota.
Turies no visa spēka!
MŪSU ĶERMEŅI, MŪSU PLAUKTI
PENELOPE ROLINSA KLEMĀTISSTRĪTA 3991, VESTPĀLMBĪČA
Jā.
Vienkārši neliela... attīrīšana, vai zini?
Tas taču nav tas Rolodex?
Tu taču te nedari to, ko es domāju?
Tam nebūtu jāpastāv.
Klau, mēs beidzot varam ko paveikt. Kaut ko nozīmīgu.
Mums beidzot ir vara, bet tu nezini, vai tu jūties ērti?
- Linda! - Velns.
Nē, sēdi un nekusties.
Esi redzējusi Lindu? Ir te?
Linda!
Gaidi te!
Sveika. Es, lūdzu, gribētu parunāt ar Lindu.
Vai arī jāsaka - ar Penelopi? Tūlīt pat!
Nu, man iet labi. Paldies, ka apjautājies. Un viņas te nav.
Nu, pasaki viņai, ka es zinu visu par viņu un manu vīru.
Nu, man ļoti žēl, Maksīna. Skarba padarīšana.
Tu zināji? Tu zināji par Lindu un manu Daglasu?
Klau, negribu jaukties.
"Negribu jaukties". Kas tas ir? No kaut kādas grāmatas?
Nē. Parasts izteiciens. Klau, tev jāiet.
Tu vispār zini, ko tu aizstāvi?
Kas viņa par draudzeni,
- ja viņa man meloja un mānīja mani? - Nu velns.
Es parasti neesmu tik atklāta pret cilvēkiem, kā biju pret viņu.
Un domāju: kad viņa man pienāca klāt, tā nebija spontāna doma.
Viņai visu laiku bija plāns. Ļauns, viltīgs plāns.
Un es uz to uzķēros kā pasists, bēdīgs zeņķis.
Es neesmu Linda.
Bet es zinu, ka vienlaicīgi var būt dažādas patiesības.
Varbūt viņa gribēja vispirms tevi iepazīt, paskatīties, kāda esi.
Tad varbūt tu tiešām sāki viņai patikt.
Nu, kas manī var nepatikt?
Pasaki viņai, ka zinu arī otru lietu...
viņas otru noslēpumu, ka viņa sašāva savu tēvu.
Negribu par to runāt.
Tas viss ir pagātnē, un es tam nepieskaršos.
Vari vismaz nodot viņai ziņu?
Pasaki, ka esmu dusmīga. Un sāpināta. Bet uzsver dusmas.
Kā viņa varēja man to nodarīt? Es domāju, ka esam draudzenes.
Un ka Maksīna Delakorta ir tuvu tam, lai par viņu izveidotu nelāgu priekšstatu.
Atcerēsies?
Protams, Maksīna.
Paldies.
Pē!
Pazūdam no šī smirdīgā grāmatveikala. Braucam, Norma.
Kā viņai ir?
Nu, kā redzi, brīnišķīgi.
Viņa mēģina kaut ko pateikt.
Viņa visu laiku kunkst un jodelē par kaut ko.
Tev viss labi?
Nu, šķiet, viņai par tevi ir daudz sakāma.
Kā tu zini, ka par mani?
Viss būs labi.
Esmu ar tevi.
Es skumu pēc tevis.
Es arī skumu.
Ai, kā jūs viens uz otru skatāties
kā divi balodīši.
Kas īstenībā notiek jūsu starpā?
Un saki man: vai tu viņu neaprūpēji, kad viņai sākās embolija?
Šķiet, ārsts teica, ka embolija sākusies lejasgalā.
- Kas par to? - To tu man pasaki.
Maksīna, ko tu mēģini pateikt?
Tikai to, ka zinu: tev patīk Normai spēlēt trompeti.
Un es tikai prātoju: tad, kad to spēlēji,
kur tu pūti,
kad izspēlēji augstās notis.
Ak dievs.
Tu mēģini pateikt, ka es biju viņā?
- Braucam, Norma. - Nē!
Uz neredzēšanos.
Tev ir iztēle. Tas nu gan.
Viņa grib prom.
Nu, ko teiksi?
Tas ir cīsiņš.
Zinu, ka tev patīk, kad gatavoju tev mīļu ēdienu.
Un man šķita, zini, mūsu agrākās sarunas gaismā
es gribēju savu meiteni palutināt.
"Pērtiķu dziedzeru" mērci?
Paldies.
Es jūtos kā īsta princese.
Nu, kā es teicu par Periju. Ak dievs, tas puisis.
Viņam ir īsts darījumu vīra prāts.
Un ko cilvēki teica par viņu vidusskolā?
Ā, jā! Jā. "Perijs ir idiots." "Stulbs kā miets." "Ļauns arī."
Ja viņi dzirdētu viņu runājam par biznesu, to, kā viņš manevrē...
Es stāvu pie ratiem.
Es tik saku: "Oho, puis!" Atcerējos, viņam ir laba doma.
Mums no šīs aizbildniecības jāiegūst pēc iespējas vairāk - Normai, protams.
Mums tie līdzekļi ir jāiegulda un jānopelna procenti.
Zini, Perijs nekļūdās par nekustamo īpašumu.
Skat, ko viņš ir paveicis.
The Northshore, Ridge Crest, Crest Estates, The Estates at Corsica Ridge...
Vai tu viņu mīlēji?
Ko?
Nē.
Tas bija sen. Es pat nespēju atcerēties.
Proti, gan jau bija kaut kas...
blonds, kas man viņā patika, bet...
Vai tu viņu mīlēji? Vai arī tu neatceries?
- Ko? - Vispirms teici, ka nemīlēji,
un tad tu teici, ka neatceries.
Tā bija drīzāk kā ģimeņu apvienošanās.
Turklāt es sevi tad vēl nepazinu. Ļāvos plūdumam.
Un viņa bija ļoti pārliecinoša. Viņa daudz runāja.
Bet galvenais iemesls, kāpēc es viņu nemīlēju...
ir tas, ka viņa nebiji tu.
Bet es joprojām nesaprotu, kāpēc viņa mēģināja nošaut tēvu.
Nu beidz, Maksa. Man nevajadzēja tev stāstīt.
Izliksimies, ka neesmu pastāstījis, jā? Izliksimies, ka neesmu neko teicis.
Es vairs negribu izlikties, Daglas!
- Es tevi lūdzu. - Nu, tu lūdz daudz.
Tas bija pirms 20 gadiem, kas ir ļoti sen.
Un 20 gadi plus mūsu mīlestība ir...
Klau, man... Man jau kūp smadzenes, Maksa.
Tu nebiji man pateicis.
Tas ir labākais, ko esmu izdarījis, - neieprecējos tajā ģimenē.
Un gribi zināt, kāpēc?
Tas mani aizveda pie tevis.
Tāpēc vai vari beigt to ķidāt
un izlikties, ka neesmu to pieminējis?
Lūdzu, mīļā.
Es atbildēšu uz zvanu.
Delakortu rezidence, Maksīna Delakorta klausās.
- Sveika, te Roberts. - Svētā Dievmāte.
Kā Norma šovakar jūtas?
Zini, tu mētājies apkārt pa pasauli kā veca nauda.
Tev būtu jāpriecājas, zinot, kā tev patīk nauda.
Liela nauda apkārt nemētājas.
Vai iešpricēji Normai insulīnu? To es gribēju zināt.
Jēziņ. Ko tu mani mūžam tirdi par Normu?
- Varbūt esi apsēsts ar mani. - Tu esi rupja tikai pret mani. Kāpēc?
- Es? - Jā.
- Rupja? - Jā.
Ej dirst!
Iesietas visas 1949. gada The Shiny Sheet.
- Paldies, Anna. - Jocīgi, ka tu pajautāji.
Jo es tieši tās šķirstīju... Lūdzu, uzmanīgi.
- Piedod. - Es tās šķirstīju.
Zini, veicu izpēti Normas nekrologam.
Ko tu meklē?
Es tikai taisu tādu kā ģimenes vēstures projektu.
Meklēju radinieku fotogrāfijas, taisu ģimenes hroniku un vēl šo to.
Zini, es tikai gribēju pārjautāt.
Tu teici, ka biji Mini Mis Okoī '43 un tad Mis Čatanuga '49, vai ne?
Un neaizmirsti: Mis Mineralblafa '46.
Labi. Dod ziņu, ja atradīsi kaut ko interesantu.
Jā. Paldies.
"Sezonas kāzas beidzas ar blīkšķi."
"Delakortu savrupnams bija saposts uz urrā."
"Flečeru kvartets spēlēja "Izmucis mans ēzelis" rupjo versiju."
Ak tu pasaulīt, nu taču pie lietas!
"Atskanēja šāviens."
"Un neviens nevarēja droši pateikt, no kurienes tas nāca."
"Īpaši ne Daglass Delakorts, kas aizbēga no turienes,
atstādams savu vedēju Periju Donahjū.
Jūdžīns "Skīts" Rolinss tika smagi ievainots, iespējams, paralizēts.
Neviens netika apsūdzēts, un ierocis,
ko Pālmbīčas policija meklēja, tā arī netika atrasts.
Kas tajās leģendārajās kāzās todien atgadījās,
ir sezonas noslēpums.
Lai gan teorijas un pieņēmumi lidoja pa gaisu tik vulgāri kā ēdienu kaujās,
vienīgie cilvēki, kuri zinās, kas tiešām notika,
ir tie, kuri atradās tajā telpā."
Man bija jāatrod Skīts, upuris.
Maksīna, ko tu te dari? Mīļā Norma tagad ir ar jums.
Evelina.
Tu arī tajā dienā biji tur.
Kurā dienā, sirsniņ? Runā sakarīgāk!
Tu visu laiku par to zināji un neko neteici.
Tāpat kā visi pārējie.
Kāzas.
Es nesaprotu. Īstenībā Linda mēģināja nogalināt tevi?
Jā, dārgā! Zinu - grūti iedomāties, cilvēku ar tik dāsnu sirdi kā man.
Kāpēc?
Nav noslēpums, ka mēs ar Lindu nesatiekam.
Un lielā mērā tā ir viņas vaina. Vienmēr bijusi.
Zini, viņas māte nomira, kad viņa bija maza meitene,
un viņa neticami pieķērās Skītam.
Tik ļoti, ka pat mazotnē
viņa terorizēja katru sievieti, kas ar Skītu sagājās.
Terorizēja?
Jā! Čūskas skapī.
Spraudītes uz krēsla. Atkrēpotājs salātu mērcē.
Lieki teikt,
gaidāmās kāzas ar Dagiju atstāja uz viņu iespaidu.
Nedomāju, ka viņa būtu spējusi atstāt savu tēvu.
Doma, ka viņš būs kopā tikai ar mani, iedzina viņu vājprātā.
Jā, kundze.
Nabaga Skīts juta tādu stresu.
Tā diena bija sliktāka, nekā var būt.
- O jā. Dziļāk. Labi. - Viņam tā sāpēja mugura.
- Biju atspiedusi viņu pret durvīm... - O jā.
- ...masēju viņa saspringto muguru. - Tu zini īsto vietiņu. Tu zini.
- Tu esi... - Un tad...
Un kas tad notika?
Teiksim tā, pateicoties Lindas šķībajai rokai...
labi, viņa šāva caur durvīm, varbūt nebija tik šķība, bet...
Dagijs varēja atsvabināties, es panācu, ka Skīts mani beidzot apprec,
un Norma dara to, ko dara Norma.
Ko dara Norma?
Norma vienmēr labi pratusi glabāt noslēpumus,
un beidzot viņa sāka izmantot tos noslēpumus,
lai uzturētu visā Pālmbīčā līdzsvaru.
Ko tu neteiksi.
Norma piefiksē mūsu kļūmīgos soļus, šo to izlabo,
un pretī mēs izrādām Normai savu...
atzinību.
Atzinību?
Šantāža. Mīļā tante Norma apkopoja noslēpumus, ko atklāja visi,
kuri bija paviesojušies pie viņas, un viņa tos ielika šajā Rolodex.
Viņa to izmantoja, lai piespiestu viņus ziedot pludmales ballei. Nu tas ir mums.
Mēs zinām nesmukumus par visiem šiem varenajiem, svarīgajiem ļaudīm.
Jēziņ, te ir Spiro Agņū.
Tu muldi.
Nē, nemuld.
Aiziet! Izvēlies vienu. Pasaki, kas tur rakstīts.
"Stīvens Sībrings. Mīļākā gaida bērnu."
"Gērijs Piknels."
Ei, vai viņš nebija mērs?
"Atkarīgs no kokaīna, metakvalona un marihuānas."
Jēziņ, izdomā, ko gribi.
Bet kā mēs varam zināt, ka kaut kas no tā ir patiesība?
Tā ir patiesība. Katrs vārds.
Kā tu zini?
Es arī tajā biju.
Kāpēc Skīts negribēja tevi precēt?
Tāpēc, ka, nu...
Lai gan es šķietu piemīlīga, augstdzimusi un smalki audzināta,
es, tāpat kā tu, nenācu no bagātas dzimtas.
To, ka mums abām ir šausmīga pagātne, es par tevi sapratu
- uzreiz. - Skaidrs.
Laikam tāpēc tev vispār palīdzu.
Tas paskaidrotu ieroci.
Tu atradi ieroci? Ieroci?
Jā. Depozītseifā. Tam jābūt tam ierocim!
Mīļā, to es domāju, sakot,
ka Norma uztur Pālmbīčā līdzsvaru.
Ja tas ierocis tiešām ir depozītseifā, tam tur ir jāpaliek.
Protams. Kurš būtu tik ķerts, lai staigātu ar ieroci somiņā?
Maksīna, tas ierocis ir nodrošinājums,
lai ļoti daudzas lietas te nezaudētu līdzsvaru, saproti?
Jā. Saprotu. Man ir jāiet uz golfa spēli.
Šķiet, kavēju. Jā. Mī un žē. Paldies, Evelina.
Mans jautājums: ko mēs ar to darīsim?
Mums ir viņu adreses?
Jāaizsūta viņiem Sibīrijas mēris.
Jā.
Vai sēklas.
- Dzejoļi. - Labi. Tās ir labas idejas.
Bet mums jādarbojas stratēģiski.
Mēs nevaram pārāk atvēzēties.
Citādi, ja aizmetīsim garām, tas nāks pār mūsu galvu.
Manuprāt, vajag kādu pārbaudīt.
Perijs Donahjū.
- Linda. - Perijs Donahjū.
Viņš ir vēstnieks, nekustamo īpašumu magnāts,
viņš dzīvo tepat Pālmbīčā.
Un vai atceraties to Emerald Isle ēku Bokaratonā?
Zināt, lielais, smalkais dzīvokļu nams, par ko visi bija sajūsmā?
Un tad tas pēkšņi sabruka.
Aiziet, atrodi viņa vizītkarti!
"Uzpirkti inspektori."
Kas par kretīnu!
Tu esi pārāk tuvu stāvoša.
Nu un? Viņš ir mana nekrietnā bijušā līgavaiņa nekrietnais vedējs.
Viņš ir pretīgs, neievērojams attīstītājs,
ko Niksons izvēlējās par vēstnieku Luksemburgā.
Viņš ir vietējā slavenībiņa,
kuram ir sakari ar valdību, mēs visi to zinām,
bet viņš nav īpaši augstu stāvošs.
Izcila lieta pārbaudei.
Nu, domāju, manai draudzenei Miami Herald varētu patikt dzirdēt
par darījumiem, ko bīda Niksona jaunais vēstnieks Luksemburgā.
- Pasaulīt, par ko tu runā? - Jā.
Daglass bija saderinājies ar Evelinas pameitu?
- Ar Lindu, jā! - Kad?
Pirms 20 gadiem. Zvēri, ka nezināji?
Nebija ne jausmas. Be... Teikšu atklāti, Maksīna,
kāpēc lai man rūpētu kaut kas, kas noticis pirms 20 gadiem?
Esmu precējusies ar Periju tikai trīs sezonas.
Man ir sajūta, ka visi zina un aiz muguras mani aprunā.
Es nevaru nevienam uzticēties. Esmu visu laiku pataisīta par muļķi.
Paskaties uz mani. Vismaz es neko nenojautu,
nekad ne no viena neko par to nebiju dzirdējusi.
- Nu labi. - Un, ja tas ir kāds mierinājums,
man izklausās, ka tu zini, kuram cilvēkam nevari uzticēties.
Kuram? Daglasam?
- Dāmas, jums ko piedāvāt? - Beidz mūs noklausīties!
Es jūs nenoklausījos. Ak dievs, nomierinieties.
- Nomierināties. - Bet es pamanīju:
ja jūs ar Delakorta kungu esat te, kurš rūpējas par Normu?
Normai viss kārtībā. Guļ aizmigusi vannā, blakus ieslēgts fēns.
Ak vai.
Viņa ir mājās, par viņu gādā ļoti kompetenta manikīre.
Nav gan tava darīšana.
Viņas apkopj nagus.
Kas tas viņam bija par skatienu?
- Bet tas dupsis. - Izskatās labi, kad brauc prom.
Labāk viņu redzēt ejam nekā nākam!
Nu jā, bet Perijs man nekad neko nav teicis par kāzām.
Mēs nerunājam par pagātni.
Mani, piemēram, neinteresē nekas PD.
Kas ir PD?
"Pirms Dainas".
Un es tev iesaku ņemt mani par paraugu.
Tad man nav jāinteresējas ne par ko PM?
Tieši tā.
- Ikgadēja 25 % peļņa. - Jā.
Padomā par to. A?
Būtībā mētājas nauda.
Tā kā tavā rīcībā ir Normas īpašums,
manuprāt, būtu noziegums
to neizmantot.
Nu... ko tu domā?
Jāatzīst, tas izklausās ļoti labi.
Nu, ne katru dienu rodas izdevība būt pirmajam investoram.
Jauki.
Man tas patīk.
- Jā? - Es piedalos.
Labi! Nu, mums ies jautri!
Ak, un kā vēl!
- Taču viena lieta. - Labi.
Lai varētu darījumu apstiprināt, man vajag vēl vienu lietu.
Vajadzēs dabūt atzinību no kāda augstas kārtas...
Augstas kārtas!
Nu, tas apbūves gabals ir Vestpālmbīčā.
Tāpēc mums vajag smalku personu.
Proti, mēs nedabūsim pircējus, ja nebūs iespaidīga nomnieka.
Tāpēc ko tu teiksi
par mazu braucienu uz Vašingtonu, ko?
Privātajā lidmašīnā?
Man "patīkas", kā tas skan.
Ei, dāmas! Piestrādājat pie vēzieniem?
Sveika, mīļā.
- Paldies. - Lai garšo!
Paldies.
Beidz knibināt emocionālās kreveles!
Tev taisnība. Es to daru.
- Knibini. - Es knibinu.
- Knibini. - Esmu knibinātāja.
Tu esi knibinātāja.
Knibinu, knibinu, knibinu, bet tur nekad nekā nav - to es tev varu pateikt.
Ei, Robert! Uztaisīsi man Sienāzi?
Krējums saulē saskāba.
Uztaisīsi man kaut ko augļainu?
Robert, būsi tik mīļš?
Zini, es nopirku Edijam mazu dzīvoklīti.
Ko? Tiešām?
Jā. Un ir kā pasakā.
Man patīk pasakas. Laimīgas beigas.
Tad es tev iesaku darīt tāpat.
Visi šeit strādājošie puiši ir vienādi. Noīrējami un dabūjami.
- Nē. Nē. - Jā, jā.
Katram savs. Manuprāt, attiecību pamatā jābūt mīlestībai,
un tām nebūtu jābūt darījumiem.
To pamatā ir vara.
Tev jādabū sev mīļākais, lai tu būtu noteicēja
un beigtu dzīt sevi vājprātā.
Beidz prātot par visiem "kas būtu, ja būtu",
"kurš vainīgs" un "miglas pūšanu acīs".
Nu, šī gan bija burvīga pēcpusdiena.
Jūs, puiši, izklaidējieties!
Neavarējiet galvaspilsētā!
Klausos, kapteini.
Atā, kaķenīt.
Atā, Daglidididū kundze.
Ko... Nē, nē.
Tu vēl esi melnajā sarakstā.
Mums vajag veiksmes vēlējumus ceļam.
Bučo uz lūpām viņu!
- Braucam, Perij. Vajag atliet. - Maksīna.
Vari braukt atpakaļ uz klubu ar puišiem?
Es braucu pie Edija jāt ar Kubas raķeti, man jātiek mājās uz bidē.
Es vēl uz viņu dusmojos.
Negribu braukt ar viņu.
- Esi tik mīļā! Lūdzu. - Daina!
Lai jautri! Cerams, tā nav Kubas krīze.
Paga! Perij! Puiši!
Puiši, pagaidiet!
Daglas! Ei, kamēr būsi prom, neapprecies atkal!
Laikam atradīšu ceļu atpakaļ pēc zvaigznēm.
Sveiks, Dag.
Pārsteigums.
Kā klājas, Penelope?
Vispār mani tagad sauc Linda.
Tev piestāv. Tagad.
Nu, jauka vieta, kur satikties.
Nespēju noticēt, ka esi atgriezies.
Nu, pagājis ilgs laiks.
20 gadi ir ilgs laiks. Lietas mainās.
Nu, šī ir brīva valsts, vari palikt, cik ilgi gribi.
Bet, ja pareizi atceros, tu noslēdzi vienošanos, kas vēl spēkā, ne?
Oho. Paskaties tik uz to seju!
Cerams, pret viņu izturies labāk nekā pret mani.
Nu labi.
Nē, tu visu laiku meloji. Kā tu spēji?
Penelope... Linda, šī nav īstā vieta.
Nē?
Domāju, tualete ir izcili piemērota, lai runātu par mūsu attiecībām.
Es tad biju pilnīgi cits cilvēks.
Un domāju, mēs abi zinām, mums nebija lemts būt kopā.
Ceru, ka spēsi to aizmirst. Es esmu aizmirsis.
Piedod, man tev jāatgādina, kas tu esi.
Kas es biju.
Biji, esi, vai ne? Semantika. Ja neesi mainījies.
Redzi? Tieši šādu debilu novērojumu dēļ...
- Nu beidz. - ...tevi nebija iespējams paciest.
Es - neciešama?
Kas biji tu?
Kad tu atskaties... un vai tu esi kādreiz atskatījies...
ko tu atceries?
Laikam to, ka es biju neciešama, tu - saulstariņš.
Nekas. Tiekam galā.
Tas darīts veselu mūžību, paaudzēm ilgi, ne?
Mēs atvainojamies par jūsu uzvedību.
Tāpēc, Daglas, es ļoti atvainojos, ka liku tev kniebties ar citu sievieti,
un es ļoti atvainojos, ka kaut kā liku tev viņu apbērnot.
Un, galvenais, es ļoti atvainojos, ka tagad esmu te
un atgādinu tev, kas tu esi par kretīnu.
Atvainojos.
Ko?
Kāpēc tev vienmēr viss jānostāda tā?
Vīrieši, sievietes. Domā, ir viegli būt vīrietim?
Domā, ir viegli visu balstīt?
Ko tu esi balstījis?
Esmu precējies 20 gadus.
Nu vienalga. Es nemaz negribēju to darīt.
Es negribēju uzrakt pagātni, un es negribēju strīdēties.
Es tikai gribēju palūgt vienu lietu: beidz pļerkstēt par mūsu kāzu dienu.
Ak dievs. Vēl viens čempions.
Penelope Rolinsa?
- Jā. - Nu, tu esi mainījusies.
Tu gan ne.
Maksīna, tava manikīre teica, ka būsi te.
- Jā, es tevi meklēju. Jā. - Micija?
- Viņa ir mana manikīre. Kopj man nagus. - Jā.
Es mīlu Miciju.
Gribu apstiprinājumu.
Zini, pārbaudīju tevis minētos gadus un esmu apmulsusi,
jo Mini Mis Okoī '43 ir tāda Elenora Zanzija.
- Un Mis Čatanuga '49. - Čatanuga.
Jā. Nu, viņu sauc Elisa Kaningema.
Labi, Anna. Vai zini? Tu uzdod daudz jautājumu.
Varbūt izliksimies, ka tas nekad nav noticis?
Ko teiksi?
Mans bruņinieks spožās bruņās.
Varu aizvest mājās?
Nespēj turēties no manis pa gabalu, ko, vecā nauda?
Vari mani saukt, kā gribi. Bet šādai tev neļaušu braukt.
Iedod atslēgas.
Atļauj uzdot vēl vienu jautājumu.
Nē, atrodiet citu brīdi.
Lūdzu, ne tagad. Atvainojiet. Paldies.
Iedod man atslēgas.
Pārliecinoši.
- Labi, lūpu krāsa, čeku grāmatiņa... - Tas ir tavs maks.
- ...ierocis... - Ko tu dari ar ieroci?
- Reku manas atslēgas. - Kāpēc tev te ierocis?
Kāpēc tev ierocis? Pazūdam.
- Aizmugurē viss labi? - Jā.
Vai priekšā viss labi?
Priekšā viss ir fantastiski.
Protams.
Tiešām ir labi?
Jā, Maksīna. Viss ir lieliski.
Vai tāpēc tu mani ved mājās? Tāpēc, ka viss ir lieliski?
Es vedu tevi mājās tāpēc, ka esi piedzērusies un tur ir manikīre,
bet man nav ne jausmas, vai viņa prot apieties ar šļirci.
Tu zini, ko sieviete grib dzirdēt.
Protams.
Vai, Robert, tev labi padodas iešana.
Beidzot.
Beidzot mēs varam atzīt, kas visu laiku mūsu starpā ir briedis.
- Man nav ne jausmas, par ko tu runā. - Protams, ka nav.
O nē, tiešām nav.
Tam, kas briedis, jānobriest līdz galam.
- Ak dievs. Beidz, Maksīna. Es... - O, Robert,
- paņem mani. Tūlīt pat. - Maksīna, pagaidi. Maksīna.
Paņem mani tepat. Paņem mani uz šī etniskā paklāja.
Ko? Maksīna...
- Robert? - Maksīna.
Paņem savu trompeti. Gribu, lai tu manī ļoti lēnām spēlē "Ēdelveisu".
- Gribu sajust ikkatru noti. - Lūdzu, Maksīna.
Vai varbūt vari uzspēlēt ko strauju,
"Kamenes lidojumu".
Nē.
Jauki, ka uzradies. Esmu te jau 14 stundas,
noteikti izdarīju kaut ko nepareizi.
Iešu apskatīt Normu.
Lieliski.
Nu, šis nav nevainojams noslēgums šai kretīniskajai dienai.
Maksīna.
Ko?
Es nevaru te strādāt.
Nu lūdzu. Lūdzu, nedusmojies tik šausmīgi uz mani.
Zinu, zaudēju laika sajūtu. Neesmu laika eksperte!
O nē. Nē, tas nav tā.
Perijs man dabūja darbu klubā.
Labāka dzeramnauda un...
Perijs?
Perijs Donahjū?
Jauks cilvēks.
Micij, Perijs Donahjū nav jauks cilvēks.
Man jāiet. Arlabvakaru, Maksīna.
Micij? Uzmanies ar viņu!
Ak nē.
Ir ērti?
Tu esi vislabākā.
Nesasaldējies.
Kaut kas īsts.
Ja tu neiebilsti, es šonakt palikšu šeit.
Lai zinu, ka viņai viss kārtībā.
Tavs mīļākais krēms. Nu tā.
Tu esi skaista.
Sveika.
Negribu ar tevi runāt.
Lūdzu.
Es atnācu pastāstīt, kas īstenībā notika.
Gribu tev izstāstīt patiesību, Maksīna.
Tā bija mana mūža sliktākā diena.
Tad tu tiešām sašāvi savu tēvu?
Sašāvu.
Un viņš nekad nav vairs bijis kā agrāk. Nekad nebūs.
Visas viņa veselības problēmas, visas sāpes ir manis dēļ.
Bet īstenībā tu mēģināji nošaut Evelinu?
Nē.
Tā viņa man stāstīja.
Nē. Ak dievs. Es nemēģināju nošaut Evelinu.
Es mēģināju nošaut Daglasu.
Ko?
Jau mēnešiem, Maksīna, es jutu, ka viņš man melo...
un ir kopā ar citu.
Es katru dienu domāju par to atkal un atkal,
līdz beidzot ko pateicu.
"Mīļā, tu esi galīgi traka.
Tu esi traka. Tu esi traka. Tu esi traka. Tu esi traka."
Līdz es kļuvu traka.
Man radās sajūta, ka visur redzu viņa mīļākās, un...
un es biju pārliecināta, ka viņš gulēja ar vienu manu līgavas māsu.
Un es kļuvu kā apmāta.
Es pat neatpazinu sava papa balsi.
Gribi baidīties?
Gribi, lai tevi nobiedēju, sūda memmīt?
Dirsa tāds, dirsā. Sūda diršļaks.
Ak dievs. Skīt! Skīt!
Ko tu izdarīji? Ko tu izdarīji?
Un kas notika tālāk?
Iebrāzās Norma un parūpējās par visu.
Norma, ja viņš neizdzīvos, kas notiks ar mani?
Pat tagad tu spēj domāt tikai par sevi.
Tu mēģināji nogalināt tēvu. Tu te nevari neko tiesāt.
Neuztraucies, dārgā. Visas kārtis tagad ir tavās rokās.
Tiešām?
Tā, notiks tā.
Skīts beigs spēlēties ar Evelinas jūtām
un beidzot viņu apprecēs.
Un tu, Penelope, to atļausi.
Jo, Penelope, pretējā gadījumā tu nonāksi cietumā.
Un es šo dzimtas relikviju paturēšu kā ķīlu.
Kāpēc tu tā dari?
Varbūt tagad tu to nesaproti, bet viss ir tavā labā.
Nav tāda sajūta.
Esi zaudējusi varu pār savām jūtām?
Kā ar mani?
Kas ar tevi?
Nu, apmaiņā pret vienvirziena biļeti uz Čatanugu un čeku par 100 000 $
es turēšu muti ciet.
Lai vari precēt to maucīgo padibeni?
Maucīgā padibene.
Čatanuga? Tā ir mana...
Maucīgā padibene esmu es?
Jā, Maksīna. Maucīgā padibene esi tu.
Ak, Linda. Es nezināju. Es zvēru, es zvēru. Es nezināju.
Viss kārtībā. Viņš tevi mīlēja un joprojām mīl.
Un vai zini? Tu man biji likteņa dāvana, Maksīna.
Jā. Es būtu dzīvojusi laulībā bez mīlestības,
smuks papildinājums puisim, kas nemaz negribēja tur būt.
Maksīna, tu mani izglābi.
Tas ir Daglass.
Ej parunā ar viņu, Maksīna.
Pietiek.
Mēs to paveicām, Maksa.
Ak, mēs parakstīsim darījumu, kas mainīs mūsu dzīvi.
Mums pieķērusies ļoti liela zivs, mīļā.
Ak vai. Daglas, es tā lepojos.
Kopš šī brīža - viens vienīgs šampanietis.
Ei.
Es tevi tik ļoti mīlu.
Es zinu.
Gaidīšu mājās.
Linda?
Norma, šim jāliek punkts.
Tas visu laiku bija pie tevis.
Un neviens to nemūžam nedabūs.
Norma, tu esi bēdīga?
Lindas trakuma versija bija ļoti saprotama.
Un kas to lai zina, ko es pati būtu viņas situācijā darījusi.
Un galu galā - vai todien manī pašā nebija mazītiņa trakuma deva?
Es gribēju izbeigt sāpes.
Es gribēju, lai visi ir brīvi.
Tulkojusi Laura Hansone